nich svazků, vybíhajících do čepele. V tenkých nervech kollenchym roz¬ 
ložený kol svazků. Ukázala se pak černá barva umístěna v „primordi- 
alních vacích", v jádře, nejčastěji však také ve bláně buněčné. V po¬ 
kožkách pozorovány často chuchvalce hnědé. Partie žluté sestávaly z buněk, 
jež měly stěny žluté. Nikde nepozorováno sraženin, jež by se vyloučily 
v humnech buněčných. Buňky nechovají již chloroplastů, ve žlutých 
partiích v nich málo bakterií, v černých však jsou hojnější, až zoogloey 
jich zde vystupují; plasmolysovati se nedaly i byly již odumřelé. Před 
odumřením čepel z části zaschla. Fe (N 0 3 ) 3 působil do jisté míry podobně. 
V řapíku vysoko objevovalo se temnohnědé zabarvení lokalisované na 
některé části kollenchymu, vrstvy subkollenchymové, části tvrdého 
lýka a některé cévy. Y čepeli objevují se větší hnědé ostrůvky sestávající 
ze seschlých buněk. Mezi nimi diffusní zabarvení žlutohnědé.. Fe 2 (S 0^ 3 
attakoval listy rychleji než skalice zelená, nervy nabyly jeho působením 
barvy slabě žluté, čepel pak při odumírání měla světle hnědý ton. Fe Cl 3 
působil na listy tak, že uhnily od spodu. V Co Cl 2 objevilo se na konci 
lístků zabarvení namodralé, později pak v hořejších partiích violetově 
načervenalý ton. Posléze pak objevily se na čepeli intensivně hnědé skvrny 
sestávající z mrtvých buněk, v nichž probíhaly hojné, nápadně tlusté 
hyfy. Roztoky nepůsobily tedy na buňky desinfekčně co se týče někte¬ 
rých, patrně saprofytických mikrobů. Dálo-li se co s původci panašování, 
nebylo lze zjistiti. Co se týče hyf, jež zastiženy v buňkách, attakovaných 
solucemi, vychází na jevo, že snad listy panašované chovaly již před zkouš¬ 
kami nějaké mikroorganismy ve svých buňkách, což by jen svědčilo 
tomu, že dosavadní naše mikroskopické vědomosti o kvalitách těchto 
protoplastů jsou nedokonalé. Mohly však také zcela proniknouti do 
buněk ze zárodků resp. kvasinkám podobných organismů, jež se dosti 
hojně objevují na povrchu listů řepných a jež sotva stály v souvislosti 
s „virem" panašování. Zbylé lístky, jež se nacházely v roztocích solí, 
po čase jevily zvláštní skvrnitost. O bližší příčině její nemohl si referent 
zjednati poučení. Beijerinck 1 ) (1899 pg. 310) udává, že je ferro- 
kyanid draselnatý s to vyvolávati v listech tabákových jím nastřiknu- 
tých „braune tote Gewebeflecke" podobně v 5%ních roztocích. 
Jsou-li tyto skvrny identické s oněmi, jež referent pozoroval v těchto 
sériích, není ovšem jisto. Jak bylo řečeno, neprozradily roztoky solí 
v buňkách přítomnost nějakých substancí, o nihcž by mohlo býti tvrzeno, že 
jsou výsledkem nějaké zvláštní výměny látek; při tom je ovšem na bfledni, 
že jinaké sloučeniny byly by poskytly asi výsledky po případě opačné. 
Bylo tedy zkoušeno, zda nejsou vůči působení některých plynů z atmo¬ 
sféry listy rostlin panašovaných citlivější než listy rostlin normálních, 
zelených. Východiskem bylo jedno pozorování, jež učiněno na panašo- 
l ) Beijerinck M. W., Bemerkung zu dem Aufsatz von Herm Iwanowsky 
úber die Mosaikkrankheit der Tabakspflanze. (Centralblatt fůr Bakteriologie, II Abt., 
V. Bd., pg. 260 seq.) 
X. 
