váném Ribes gracile. Listy drahu tohoto mají světlou, bledožlutou, někdy 
trochu nazelenalou barvu. Větvička panašovaná dána byla pod zvon, 
pod nímž stála řada Petriho misek naplněných 10%ní želatinou, která 
připravena byla s pivem. Misky tyto znečistily se bakteriemi a hlavně 
plísněmi, jimiž želatina byla ztekucena. Rozklad byl však ještě hlubší, 
neboť když byl vložen pod zvon kalíšek s destilovanou vodou s fenolftha- 
leinem, zčervenal asi za V* hodiny tento, lakmusový papírek červený pak 
v brzku zmodral. Očividně vyvíjel se rozkladem pivní želatiny ammoniak. 
Také na panašováném rybízu objevily se záhy změny, kol kraje vystou¬ 
pily skvrny hnědošedé a přes noc listy odumřely. Zelené lístky z větve, 
která byla celá zelená, v jejímž sousedství se nacházely bílé listy, zhnědly 
také, zhnědnutí pak vycházelo od nervů. Opakováno bylo několikrát, 
při tom vždy listy nastřihnuty. Poněvadž nebylo vyloučeno, zda celý 
dříve normálně se vyvíjející list panašovaný nechová látky, jež vlivem 
působivých substancí z rozkládající se želatiny hnědnou, i když užito 
listů zelených ke zkoušce, opakována věc také s jinými speciemi i nepa- 
našovanými, jichž listy vloženy pod týž zvon přes noc; listy před tím 
naříznuty, aby plyn{y) mohl(y) do nich snadně vnikati. 11. VI. 1913. 
1. Collutea arborescens, mladé měkké Ušty. Žádná změna, listy 
zelené, úplně zdravé. _ 
2. Pirus floribunda, starší nepanašované i mladší listy. Mladší 
s červenohnědými skvrnami, starší ač také nastřihnuté, jen při kraji 
s pruhem červenohnědým nepřfliš širokým. 
3. Ribes; bílý list, kol kraje široká obruba hnědošedá i zelený pa- 
renchym uprostřed Uštu zčernalý. 
Specifický účinek ammoniaku zkoušen byl následujícím způsobem. 
Pod pětilitrový zvon dán 1 ccm ammoniaku, vloženy různé rostliny, zvon 
mazem uzavřen. Po 12 hodinném působení objevily se takovéto změny 
ve zbarvení listů: 
Ribes, bíle panašo váné i zelené; barva hnědošedá. 
Robinia, tmavě modrá, indigová (s Ribesem nej intensivně] i zbar¬ 
veny) ; příčinou zbarvení byla šťáva vakuol v palisádových buňkách. 
Syringů, červenohnědě. 
Zbarvily se slaběji předešlých, nicméně přece poněkud Sambucus 
zelený i bflý {albomarginata ), Tilia j>arviflora, Acer Negundo, Aesculus 
Hippocastanum. 
Nezbarvil se vůbec Abutilon, zelený ani panašovaný, také známek 
odumření nejevil. 
Dle tohoto pokusu mohl vskutku vliv „hnijících" desek spočívati ve 
vzniku ammoniaku a v působení jeho na šťávu buněčnou rostlin. Podle 
zkoušky s ammoniakem samým jest však očividno, že rostUny panašované 
nechovají se vůči němu různěji než nepanašované. Ku podivu však Abu- 
tilon nepodléhal účinkům jedovaté atmosféry čpavkové o zředění, jehož 
užito. To jevilo se referentovi důležitým dosti, aby opakoval pokusy 
