s větší koncentrací látky. Neboť ukazovala se cesta jednoduššími pro¬ 
středky než komplikovanými analysami poučiti se o tom, zda nejsou 
aspoň rozdíly v panašování podmíněny přítomností určitých látek v buň¬ 
kách listů. Neboť albikace abutilonová již makroskopicky je rozdílná od 
rybízové. 
Pod týž zvon dáno tedy 5 ccm ammoniaku a držány v něm 
větévky nepanašované i různým způsobem panašované Abutilonu. Po 
10 hodinách jevil se tento výsledek: 
Zelená, nepanaš. rostl.: Žádná změna v barvě listové, jen starší 
listy nažloutle zelené. 
Panaš. rostl., mladé listy „aurea“: Žádná změna. 
„ „ , starší „ „ : „ „ . 
Nej starší listy, původně bíle panašované: pro působení ammoniaku 
skvrny nabyly barvy aureově žluté se slabým náběhem do žlutočervena; 
zelené ostrůvky podržely barvu nezměněnou. 
Jenom u nej starších listů abutilonových objevila se tedy slabá „ammo- 
niakalní “reakce. Jak by se chovaly jiné infekční chlorosy referent nemohl 
zkoušeti z nedostatku materiálu. Z toho však, co bylo nalezeno, u specií 
velmi různých oddělení, možno souditi, že ammoniaku podléhají všecky 
rostliny a že jen co se týče rychlosti a intensity, s jakou vystoupí zabar¬ 
vení šťávy, lze očekávati rozdíly. Nicméně rozdíl v chování se Abuti¬ 
lonu byl nápadný a není vyloučeno, že jakost Šťávy buněčné u Malvaceí 
jest ve vztahu s karakteristickou nemocí panašovací, jež u nich tak zhusta 
se objevuje. 
Jakási citlivost objevila se nicméně přece u jiné panašované rost¬ 
liny, třebaže stupeň její nebyl velký a nebyla příliš odlišná od rostlin ne- 
panašovaných. Bylo uvažováno o tom, zda panašování „aureové“ u Sam- 
bucus canadensis nedalo by se vyléčiti slabší intensitou světelnou, jak 
toho dosáhl Baur u Abutilonu a jak podobně etiolováním dokázáno 
bylo pro cukrovku. O pokusech, jež byly provedeny za tím účelem, bude 
řeč později, zde budiž toliko uvedeno, že panašované prýty sambukové 
umístěny byly pod prostornou skříní skleněnou, řeznou plochou ve vodě 
za diffusního osvětlení v chodbě s východním osvětlením. Mimo ně kulti¬ 
vována byla na písku, jenž pokrýval dno skřínky, jatrovka Calypogeia 
Trichomanis v hojných polštářích. Do téže prostory přidáno několik pa- 
našovaných prýtů od Ribes gracile. Již po 10 dnech pozorováno bylo 
intensivní opadávání listů od Sambums, za nedlouho pak potom ukázaly 
se polštáře Calypogeie nápadně violetově hnědě zbarveny a sice ve velkém 
množství. Při mikroskopování se ukázalo, že listy jejich jeví Šťávu bu¬ 
něčnou červenavě hnědě zbarvenou, očividně oxydovaly se při odumí¬ 
rání protoplastů chiomogeny, 1 ) Peklo 1913), jež "obsaženy jsou v jejich 
l ) Peklo Jaroslav, Studie o inaktivaci fotosynthetické assimilace 
(Akademie 1913, pg. 17 seq.). 
X. 
