ne močoviny, nýbrž fosforečnanu sodnatého, kterážto sůl chová se vůči 
roztokům dusičnanu a chloridu rtuťnatého obdobně jako močovina, vy¬ 
lučujíc fosforečnan rtuťnatý toliko z roztoku soli prvé. Přesných výsledků 
docílil zdé L i e b i g jenom tím, že připouštěl jednou roztok soli kuchyňské 
k vodné směsi dusičnanu rtuťnatého + fosforečnanu sodnatého, až zmizela 
sedlina fosforečnanu rtuťnatého, po druhé pak roztok dusičnanu rtuťnatého 
do vodné směsi soli kuchyňské -f fosforečnanu sodnatého, až se v čiré 
kapalině objevilo zakalení fosforečnanem rtuťnatým. Z nalezených dvou 
hodnot pro rtuť bral pák arithmetický střed. 
Závadou methody Liebigovy bylo, že indikátory při ní užívané — 
jak močovina tak i fosforečnan alkalický — nedovolovaly titrovati v roztoku 
vysloveně dusičně kyselém, ježto se v kyselině té rozpouští jak rtuťnatá 
sloučenina močoviny tak i fosforečnan rtuťnatý. Obtíž tu hleděl odstraniti 
Mohr 1 ) nahradiv indikátory řečené červenou solí krevnou, kterážto 
sůl rovněž se nesráží vodným chloridem rtuťnatým, kdežto s dusičnanem 
rtuťnatým skýtá sedlinu ferrikyanidu rtuťnatého, zcela nerozpustnou ve 
zředěné kyselině dusičné za chladu. Docílil tím při titraci chloru (resp. 
iontu Cl') výsledků velicé uspokojivých, k jichž posouzení uvádím původní 
čísla Mohrem nalezená: 
Nalezeno titraci 
Užito k pokusu: u přítomnosti fosforečnanu: 
0,l.g 1. č. KC1 
0,3 g L č. KC1 
0,2 g 1. č. NH 4 C1 
0,3 g 1. Č. BaClj. 2 aq 
0,09843 až 0*09992 2 ) g KC1 
0,299 g KC1 
0,19834 g NH 4 C1 
0,300243 g BaCL*. 2 aq. 
Přes to však, že získané výsledky byly s dostatek přesný, usoudil 
Mohr, že methoda ta nemůže soutěžiti s titraci chloridů roztokem 
stříbmatým u přítomnosti chromanu draselnatého jakožto indikátoru, 
kterážto methoda titrační rovněž jím samým byla nalezena. Jeť dle úsudku 
Mohrova při methodě se stříbrem konec titrace mnohem zřetelnější, reakce 
po stránce kvantitativné přesnější a mimo to dá se správný roztok stříbmatý 
připravit! co nejspolehlivěji přímo, t. j. bez předchozího stanovení titru 
látkou jinou. 
Vskutku nedosáhla rtuťnatá methoda Mohrova praktického použití 
anr ph trtracích iontu Cl' ani pro stanoveni Hg~, v posledním případě 
hlavně proto, že jí nelze užiti v přítomnosti takových kovů (resp. jich 
iontů), jež skýtají ferrikyanid nerozpustný ve vodě i zředěné kvselině 
dusičné. y 
Zabývaje se srážením vícemocných fenolů vodným roztokem dusiě- 
nanu rtuťn atého za účelem jich kvantitativného stanovení nalezl jsem vý- 
str. 39?. " Titrienneth0de " *• v y dáal r - 2 II.. st r. 65, resp. 3. vydáni z r. 1879, 
*) Dle intensity zákalu, po kterou titrováno. 
XLV. 
