12 
— rozdruženy v kry, jichž poloha vrstev je tak odchylná od původní 
i navzájem, nemůžeme s určitostí říci, neboť ta místa, jež by nám mohla 
dáti odpověcf na mnohé otázky, jsou zakryta. Míním algonkieký podklad, 
jenž měl již v době kambrické transgresse svoji vlastní tektoniku, svoje 
vlastní, nejspíše v době spodního kambria vzniklé, vrásy a rozličné dislo¬ 
kace Na př. v sousedním Mirošovsku [4] jest směr vrstev algon- 
kických sz.-jv. se sklonem sv., v Kolvínském revíru au Ští¬ 
tová jz.-sv. s úklonem sz. na Radnicku i sj. se sklonem záp. atd. 
Bylo tedy algonkium v podloží našeho slepencového pohoří již silně porušeno 
a zarovnáno v parovinu s buližníkovými suky, když je zakryly kambrické 
slepence. Když pak počal horotvorný tlak vrásniti a vůbec vyzvedati 
vrstvy kambricko-silurské, podrobeno bylo i jejich podloží, algonkium, 
posthumním změnám, které nemohly zůstati bez vlivu na pokrývku tu. 
Podél starých dislokačních ploch, na př. přesmyků, mohlo se díti nové 
vyzvědání, jinde horizontální pošinutí vrstev algonkických, a tím arci 
též vznikaly změny staré transgressní plochy kambro-silurské, jež se 
nutně musely též objeviti v konečné tektonice vrstev starého paleozoika 
změnivše místy úplně původní plán jeho tektoniky Pro Třemošenské 
pohoří lze užiti názvu pohoří vrásnatokerného [4], když 
předpokládáme původní nevysoké vrásy a jich rozčlenění v kry dislo¬ 
kacemi směru jiného, až příčného. Příkré neb docela převislé a položené 
vrásy jsou ve vlatsním pohoří vyloučeny. 
XLVI. 
