chodem následuje květenství úplně zelené nebo na dolejšku zelenými 
lístky obklopené — tu jest nepochybno, že jedná se o zjevy, které sou¬ 
visejí nějakým způsobem s vytvořováním květů. Differencování ze¬ 
lených listů květenstvími a listenů zelené barvy ve květenství samotném 
mohlo by souviseti s kvalitou látek, jež jsou sváděny do těchto částí. Zde 
mohlo by se jednati o známé vlivy, které dle Klebse vybavují tvoření 
květů a kteréžto vlivy u panašovaných Brassik mohly by vyvolávati 
také sezelenání. Jaké jsou příčiny, které vyvolávají intensivní zbělení 
listů v předkvětní periodě, zůstává referentovi záhadno. Také bude nutno 
řešiti zvláštními specielními pokusy otázku, které látkové faktory spolu 
s vytvořováním květů vybavují sezelenání květenství. Že však poslední 
zjev t. j. sezelenávání hořejších částí a vůbec celková albikace z velké 
části s látkovými vlivy, které na konec až ve vyvolávání květenství vy- 
vrcholujf, souvisí, pro to mluví okolnost, že obyčejná řepka ( Brassica 
napus oleifera) již časně z jara (v polovině dubna) hotová květenství mívá 
založená, takže časné differencování květenství tomuto dvouletému resp. 
vytrvalému rodu jest immanentní. Takže je dokonce možno, že vliv 
temperatury na sezelenání, jaký se projevuje ve studeném skleníku po¬ 
čátkem jara, vlastně je podřadný a že jest jej převáděti na vnitřní faktory, 
jež rozhodují v rostlině. Faktory tyto pak lze fysiologicky definovati 
a jak se referentovi zdá, v základě jsou příbuznými s těmi, jež rozhodují 
při sezelenání, při regeneraci i rychlejším vzrůstu, jejž lze vyvolati vyšší 
temperaturou. 
Periklinální chimérita u panašované Brassiky je tedy zjevem peri¬ 
odickým a látkovými vlivy, jež v rostlině panují, ovládaným. Chiméry 
Pelargoniové dle mínění referentova jen stupňovitě od ní se liší. Toliko 
tím, že nepozorujeme u nich žádné periodičnosti, nýbrž že v celém vývoji 
rostlin konstantně udržuje se periferní vrstvička bílá, kol středních partií 
zelených u periklinalně budovaných sort. 1 ) Je otázkou, zda nevyléčily 
by se takovéto Pelargonie na př. etiolováním jako panašované cukrovky. 
(Zda jest podporováno panašování toto světlem, o tom není dosud zpráv). 
Výklad, že pokožka bílá by při tom odumřela a byla nahražena zelenou, 
jež by byla differencována vnitřnějšími pletivy, sice není nemožný. Nic¬ 
méně zdá se referentovi pravděpodobnějším, že nejedná se u panašovaných 
Pelargonií o chimérické spojení dvou různých genotypů, jak B a u r se 
domnívá, nýbrž že zbělení periferních částí u periklinálních i výsekových 
podmíněno je nějakým „virem", jako u jiných neinfekčně panašovaných 
rostlin. K rozluštění té otázky, jaké je povahy tato panašovací látka 
u Pelargonií hodila by se albikátní Brassica právě svou „mutabilitou" 
a snad i tím, že bylo by možno na ni působiti chemickými substancemi, 
přidávanými k rostlinám ze vnějška. 
*) Nicméně i u Pelargonií albomarginálních pozorujeme častěji vystupováni 
lístků silněji albikátních, čistě bílých atd. 
X. 
