63 
že aspoň některé z oněch perlovitých váčků, v něž se rozpadají chloro¬ 
plasty při užívání zmíněných barev, jsou vakuolky, jež byly se Vytvo¬ 
řily částečným rozpuštěním ve vodě zrnek, která se byla dříve barvila ze¬ 
leně. Ona „bakteroidům" podobná tělíska objevují se také v mladších 
albikátních listech. Jejich podoba jeví všecky možné přechody (6) od 
pouhých kokků, diplokokků, tyčinek jednoduchých, tyčinek rozvětvených 
(6a, 2a) i nepravidelně se dělících (snad ovšem passivně). Mohou dosáh- 
nouti značných velikostí,, nabýti několika větví, takže působí pak dojmem 
jakýchsi sraženin (3a); jest však jisto, že nejsou nic jiného než ony „bak- 
teroidické" produkty. 
Nejmladší lístky panašované nebyly za živa podrobněji studovány. 
Jevíť množství obsahu plasmě podobného, v němž nelze se nadíti odhalení 
differenciací bez vyvolání různých artefaktů. 
Chlorofyll jeví se v dospělých albikátních Uštech velmi zredukován, 
odtud téměř bílá barva plastidů. S velkými Ušty bez chloroplastů se re¬ 
ferent nesetkal při svých pozorováních. V mladých bílých Uštech naproti 
tomu nalezeny byly někdy buňky, v nichž neshledáno větších plastidů. 
Při dorůstání však jich se zajisté chloroplasty v nich objevily. Jádra 
buněčná nejevila zvláštních struktur; hyperchromasie nějaká nebyla 
v nich pozorována. 
Ke srovnání učiněny byly také řezy podzimně sežloutlými partiemi 
Uštů řepných. Nalezeny v nich poměry naprosto jiné než v Uštech albikát¬ 
ních. Chloroplasty zlatožluté, malé, téměř zmkovité, ve vodě pozorovány 
často úplně kompaktní (Tab. L, 9b). Druží se k sobě často po několika 
v řetízky, jindy ve skupiny. Po delším působení methylenové modři 
-f- Janusové zeleni nadouvají se často váčkovitě a uvnitř nich objevují 
se dosti velká zrnka intensivně se barvící (Tab, II., 8). Diluováním jejich 
obsahu se asi stává, že působí dojmem prázdných váčků, někdy velmi 
malých a diplokokkovitě se k sobě družících (9a). Naprostá odlišnost cyto- 
logických poměrů v Uštech, které ponenáhlu odumírají, nasvědčuje tomu, 
že v panašovaných listech působící agens činnost svoji rozvinuje za prvé 
zcela karakteristickým způsobem, dále pak povlovně. Dle mínění refe¬ 
rentova jest sotva možným, aby faktorem tímto byl nějaký „virus“, který 
by se na př. ze svazků cévních vyléval do buněk. Neboť pak by sotva 
jeho působení bylo tak stejnoměrné, jak to pozorujeme v panašovaných 
protoplastech. 
Také ve žlutých skvrnách panašovaných Uštů Abutilonových na¬ 
lezena drobná těUska, jež se úplně shodovala s „bakteroidickými" z listů 
řepových. (17). 
Zajímavé poměry byly shledány v listech Brassiky. V čistě bílých 
partiích bez barvení i s užitím barviv lze těžko se přesvědčiti o přítom¬ 
nosti intaktních chloroplastů ve všech buňkách. Co je však nápadné, je 
zjev, že v místech, jež činí přechod od partií bílých k zeleným, tak na př. 
na začátku zelených, ztlustlých zubů na čepelích listů semenáčků, nachá- 
X. 
