během doby, kdy se vyvíjely listy řepné. Pro možnost takovéhoto zmizení 
jest v literatuře dosti dokladů; nejznámější je ten, že v klíčících semenech 
orchideových objevující se symbiotická houba vymýcena jest po čase 
z pletiv degenerujíc, any součásti její buňkami jsou ztravovány, takže 
dospělé kořeny, hlízy atd. objevují se jí úplně prosty. Pátráno bylo tedy 
v mladých listech řepových, jaké zde budou poměry. Počato bylo lístky 
docela mladými, kraji svými ještě úplně dovnitř ohrnutými. Listy tyto 
byly úplně bílé. Vskutku objevily se zde zcela jiné poměry. Ve velmi 
četných buňkách nalezena zde vlákna houbová. Eruování jich nebylo 
úlohou nejlehčí, nicméně zdařilo se přece při velmi opatrném mikrosko¬ 
pování. Při tom bylo výhodno, že buňky některých takovýchto lístků 
nejevily chloroplastů, takže „půda" buňky rozříznuté byla dosti prázdná, 
buňky nejevily mnoho obsahu, jenž by rušil pozorování. Vlákna houbová, 
jež byla pozorována, barvila se tmavě, někdy pronikal v nich červený 
safranin. Od chloroplastů, jež svým protažením mohly by snad někoho 
zmásti a jež jevily se ve způsobě homogenních dosti kuliček, lišily se prů¬ 
řezy hyf šikmé či příčné strukturou svou a odlišením blány. (27b, H, T. V.) 
Kde pak byla zastižena vlákna protržená, tam bylo viděti typické struk¬ 
tury, jak karakterisují vlákna houbová: distinktní oddělenou membránu. 
Drobná zrnka často, parallelně s konturami blány probíhající. (28c, IV.) 
Homogenní, tmavší a od plasmy buňky odlišený obsah hyf. Časem větší 
zrnéčka, Heidenhainem černě se barvící, vakuolou obklopená a velmi upo- 
mínající na jádra plísní. (28a, T. V.). Lumina velmi často byla úzká (28a), 
vlákna následkem toho jemná a postižitelná nejlépe tenkráte, když více 
jich probíhalo vedle sebe rovnoběžně nebo když jednotlivé kousky jejich 
zastiženy právě proti sobě po obou stranách membrány, jíž byly prošly 
(29c). Vůbec bylo nej lepším kriteriem, zda pozorovaný element je vláknem 
houbovým, když byl zastižen právě na přechodu blanou buněčnou (28a, 
28c, d) anebo připínaje se k ní, přičemž byla tato viditelná s plochy (27a). 
Někdy byla nalezena vlákna tlustá, dosti robustní (28f, 29b), a sice více- 
kráte v sousedství vláken zcela tenkých. Průběh hyf jen zřídka kdy byl 
úplně rovný, obyčejně nalezeny tvary více méně zahnuté. Sem tam za¬ 
hýbala se vlákna kličkovitě (28b). Ku podivu nebyly ani rozvětveniny 
vláken hojné. (28a). Přehrádky v nich neshledány. Jádra nejevila žádných 
zvláštních změn. Některé hyfy jevily zrnka Heidenhainem temně bar- 
vitelná při periferii. Zdali seděla na bláně buněčné či nacházela se uvnitř 
hyfy» nicméně těsně pod ní, nemohlo býti pro nepatrné rozměry vláken 
stanoveno (28e). Pozoruhodno bylo, že se vlákna nacházela celkem 
v malém počtu v jednotlivých buňkách. V žádném případě nebylo shle¬ 
dáno, že by hyfy splétaly se v chuchvalce, jež by vyplňovaly aspoň větší 
část buňky. (Některé reprodukované figury znázorňuj; případy, kdy 
byl hyf nalezen v buňkách větší počet (28c). V celku nutno tedy označiti 
infekci mladých lístků za slabou. 
Volumen buněk listových bylo ještě malé, očividně dostavila se 
