71 
vátých. Ale houby shledáváme zde v orgánech, jež se nacházejí v největší 
vegetační síle a naopak tam, kde by se mohly volněji rozrůsti, jistě aspoň 
v daleko menším množství se nacházejí. Referent se domnívá tudíž, že 
přítomnost jejich je asi tou příčinou, jež vyvolává bílé panašování u cu¬ 
krovek. Vylučují-li nějaké látky, na př. enzymy proteolytické (trypsin), 
pak by bylo úplně pochopitelno, že ty chloroplasty, které se byly již 
.částečně vytvořily, degenerují pod vlivem jejich, ony pak, jichžto základy 
v embryonálních listech teprve se vytvořují, nedospívají k dalšímu roz¬ 
voji, čímž vzniká celková chudost panašováných chloroplastů. 
Žlutých panašovaných listů řepných referent nezkoumal cyto- 
logicky. 
Podivuhodná okolnost, že právě v mladých vyvíjejících se listech 
nalezeny jakési houby — přehrádky ve vláknech jejich neshledány, také 
nebyly konstatovány nějaké jiné znaky, dle nichž daly by se určiti plísně 
tyto — kdežto v dospělých při nej menším velmi těžko lze je eruovati, 
zdá se býti závažnější pro výklad celého panašování neinfekčního než by 
se na prvý pohled zdálo. Neboť u četných rostlin bíle panašovaných se 
udává, že v buňkách dospělých listů jejich nelze spatřiti nic, co by po¬ 
ukazovalo na přítomnost cizího organismu, zvláště houbu. Mladé lístky 
těchže rostlin však nebyly dosud podrobně cytologicky studovány, tím 
méně vegetační vrcholy. I jest na snadě otázka, zda nejsou zde podobné 
poměry, jako u bílé řepy a zda právě mladé resp. nej mladší orgány nejsou 
sídlem nějakých symbiontů. Studium panašování po této stránce stalo by 
se ovšem daleko obtížnějším, jelikož většina rostlin vyznačuje se velmi 
malými elementy v orgánech mladých. Nicméně otvírala by se jiná per¬ 
spektiva k pochopení zjevů panašování a zajisté mnohé pravidelnosti, jež 
se objevují ve vývoji orgánů panašovaných rostlin byly by pochopitel¬ 
nější, kdyby vskutku nalezena byla nějaká fakta ve směru vytčeném. 
Tak jmenovitě krajové (periklinální) panašování žádalo by bližšího pro¬ 
zkoumání. Referent neměl času doposud obírati se podrobněji cytologií 
podobných rostlin, zejména Pelargonií. Bílá Brassica byla jím sice ohle¬ 
dávána, nicméně nedodělal se zde doposud resultátů positivních. Je však 
zcela dobře možno,, že jen nepatrná velikost buněk u mladých orgánů byla 
příčinou dosavadního jeho nezdaru. Také dlužno přiznati, že podrobnými 
jeho studie o cytologii Brassiky nebyly. Chce se tedy věci této ještě vě- 
novati. Za to zdálo se mu býti záhadno, prohledati cytologicky žluté 
formy panašování, zda i zde nebudou shledány nějaké elementy cizí, 
jež by mohly býti považovány za příčinu tohoto druhu panašování a zda 
nenajdou se nějaké rozdíly, které by byly s to vysvětliti odchylné chování 
se barviva listového oproti čistě bílým albikacím. Zvoleny za předmět 
Farfugium a Sambucus. 
Farfugium pocházelo z botanické zahrady hamturgské a bylo fixo¬ 
váno přímo (v září 1913) po vyjmutí ze záhonu v laboratoři tamnějšího 
botanického ústavu. Po transportu do Prahy zality kousky listů do pa- 
X. 
