ROČNÍK XXIV. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 12. 
0 nitraci halogenacylovaných anilinů. 
Podávají Prof. E. Votoček a inž. chem. J. Burda. 
(Předloženo dne 26. února 1916.) 
Celá řada chemiků zabývala se již od doby Kekulovy řeše¬ 
ním problémů, jež týkají se vzniku isomerů při náhradě vodíku na jádře 
benzolovém rozmanitými substituenty ať již elementámými nebo skupi¬ 
nami atomovými. Zvláště Často vyšetřováno, od jakých podmínek závisí 
tvoření se isomerických derivátů disubstitučních ortho, meta a para, i shle¬ 
dány v tom směru četné pravidelnosti. Vše, co v oboru tom výzkumy 
experimentálnými se docílilo, shrnul v roce 1910 holandský organik A. F. 
Holleman ve své obšírné a kritické monografii: „Die direkte Ein- 
fúhrung von Substituenten in den Benzolkem“. Studium spisu toho, jenž 
jasně ukazuje mezery ve spracování rozsáhlého problému toho, bylo jako 
jiným chemikům i nám podnětem k práci. 
Obrali jsme si za úkol vyšetřovati, od čeho jest závislá orientace 
ortho, meta, para při nitraci acylovaných anilinů. Všichni autoři, kteří 
nitrovali látky toho druhu, zvláště acetanilid 
NH.CO.CHj, 
0 
a benzanilid NH. CO. C 8 H 5 , 
a 
pozorovali, že tvoří se nitraci za různých poměrů ortho a paraderivát 
NH.CO.R NH..CO.R 
kdežto metaderivát nenalezli bud žádný neb jen pranepatrné množství. 
Jedině američtí chemikové Tingle a Blanek zmiňují se o tvorbě 
Rozpravy: Rofi. XXIV. Tt IL C. 12. 
XII. 
