10 
Účinek vlastní váhy a jiných zevnitřních sil ve svislé ose hráze půso¬ 
bících plyne z předešlých vzorců, vynecháme-li obtížení povrchu, tedy 
klademe-li p = 0, y, = 0 a dosadíme-li současně M — 0, T = 0, jelikož 
zevnitřní síly dávají pro každý průřez výslednici N, působící v ose. 
Ze vzorce (8) vychází tu 
N 
2 be ’ 
m 
tedy normálně napětí ve vodorovné spáře je stálé jako při prostém tlaku. 
Dále dává vzorec (9) napětí tangenciálně 
_ N tan 9 z 
1 n7~ z = - v ‘T‘ a ”' l> ’ («1 
jež mění se po zákoně přímky (obr. 5.). V krajním bodě pravém jest z = e a 
v krajním bodě levém, kde z = — e, vyjde 
„ _ N taný 
~ ~be = v * tan 9> 
uprostřed pak ph z = 0 jest * 0 = 0. Znaménko napětí r je protivné zna¬ 
ménku souřadnice z; poněvadž pak kladné napětí * působí v kladném 
smyslu osy Z, jde-li o účinek spodní strany na horní, třeba odejmutou 
apodm část nahraditi vedle sil normálných silami tangenciálnými, jež 
směrují vesměs do středu spáry. y J 
Konečně plyne ze vzorce (12) napětí 
Nč 
■ tan 2 y 
' 2be 3 
8 / N 
-^2 y etan y -|- —-. 
&) < 12 ‘> 
Čarou napětí p, je tedy parabola kvadra¬ 
tická, jejíž osa jde středem spáry (obr. 5.). V kraj¬ 
ních bodech průřezu jest z = -f e a 
' 2 be 
-tan 2 y = v x tan 2 9 
Uprostřed spáry, kde z = 0, vyjde 
1 n ~ 
= T Vetan <p 4-~- 
Normálná napětí v x 
kladná, tedy tlaky. 
dx •• 
svislých řezech jsou vesměs 
XV. 
