Stanovené hodnoty vnitřních sil dají pak, dosazeny do 1 
rovnováhy, napětí 
í? 
-í** 
bdx dx 
r 3t 1 iť , ■ dz' r d% 
= - 3 - 57 ^ 771 ** = — 
je-li při z = z' napětí t =* v'. Ze vzorce (16) plyne 
3t dz' dz' i v,' , d*z' í 8 * 
3* d* d*/ 3 x Vx i z? 3x 
Podle definice derivace jest 
ífe+íř")--fe" 
3a; ~ íř* 
ffcb 
Pro z = z' třeba hodnotu \yj\ zvláště vypočísti; liší se od 
poněvadž při částečném derivování dle x je z stálé, z' vsak nikoli. Dosa- 
díme-li poslední hodnotu do vzorce pro — a tuto do v g , vyjde po integraci 
, dť ( dz' 3 v x ' dz' a 
T dx V‘ dx 3x ' dx a 
■4ř'B?],lř-»+í-ííř- 
(17) 
Ze vzorců (16), (17) je zřejmo, že zákonem napětí v s dán je zákon 
napětí r i v t ; můžeme tedy pouze jediný zákon voliti na základě přiměřené 
hypothesy. 
Předpokládejme zde opět, že napětí v, ment se po zákoně přímky, 
platí pro ně pak týž vzorec jako při kombinaci tlaku s ohybem, totiž 
M(z 
12 M{z — z 0 ) 
(18) 
