17 
V levém krajním bodě spáry, kde z = z!', vyjde 
t" = (v s " — p)tan <p". (20") 
Obě krajní hodnoty x shodují se s hodnotami, jež jsme odvodili přímo při 
průřezu souměrném vzorci (9'}, (9"). Uprostřed vodorovné spáry vy¬ 
chází pro z = z 0 ze vzorce (20) napětí 
v/tan<p'—(v x "—p) tcm<p" 3 T 1 ( 6 TY 
T ° 4 T’TT = “T\ + TT/’ (2 ° } 
což opět odpovídá úplně vzorci (9"') pro průřez souměrný. Obrazec napětí r 
má pak podobný tvar jako při průřezu souměrném. 
Vzorec (20) vztahuje se k libovolnému počátku úseček z ve spáře, 
jenž dán je vzdálenostmi z', z" od krajů spáry, případně vzdáleností z 0 
od těžiště. Položíme-li počátek úseček z do středu spáry, je z 0 = 0, 
z' — z" — = e > a tu vychází 
N 12 M z 
v ‘ bt + íp ’ 
lotami v x \ v x " dle vzorců (18'), (18") nabývá poslední vzorec tvaru 
(!«*, 
Vzorec (20) dá tu 
= - ( e + *) (« — 3«) — — (« + 32) — 
což psáti lze použitím hodnot r', r" dle vzorců (20 / ), (20") ve tvaru 
T= [ T ' (ž+2) (e_3 * )+t " <*-*> + 3z >+ m 
Vzorec (20) i (2C a ) ovšem dává při souměrném průřezu, tedy dosazením 
z' = z" — -x- = e , y' = 9" = 9 vzorec (9). 
z 
Ve vzorci (17) pro napětí v, vyskytují se napětí v,', ť, jež jsme již 
určili rovnicemi (18'), (20'). Dále plyne derivováním ze vzorce pro v/, kde 
na x závisí č, M, N, 
d Vx ' 1 dN lkT dt\ l 6 dM 
, dl dť , dz " <*iV diif j , 
Dosadme - , za pak hodnoty, dané vzorci 
(13) a (15); tu obdržíme 
Rozpravy: Ro8. XXIV. Tř. II. Č. 15. 2 
XV. 
