Dále plyne 
=M( c ‘ + j[(c,-r,c 2 ^.) (/-*> + 
+ a* = (c, + c 2 ll+4±l£l) 
jelikož 2 0 — —~—. 
Všemi stanoven jmi hodnotami obdržíme ze vzorce (17) napětí v, 
ve tvaru 
(*'-*) +-£-(*'-*)*+-£■ (ť-2)'(z"+>). (21) 
kde součinitele /3, mající význam napětí, dány jsou vzorci 
12 r 4iV /n 
-^y-(2^»(p —tanq>') — 
- TW~ ( 3 tan V' + 2 to*> f ")] tan <p' + v,’1 , 
k — — y * • tan <P' + P (1 + 4 tan qp' tan qp"— tan 2 qp") - ~j~ tan qp' + 
+ -|y ( 7 tan 2 qp' — 4 tan qp' tan qp" + tan 2 qp") -f (5 tat* qp' -f 
Hb 4 qp' íflw qp" — ta« 2 qp") — v/ t -- Z [ 
dx 2 
h = (y — ft) * • **» qp" — y /. qp' -f 2 p (1 f 2 Áw» qp' faw <*>" + 
4- % tan 2 qp") -(/«w qp' -f tan qp") + yy- (tan 2 qp' — &*« 2 qp") + 
, 24 Af , , d?z' d 2 z" 
■ , +—jrMf +tan 9 ")*-v/t- l; p+(v,''- í 1)^. 
Napětí v, mění se po zákoně paraboly kubické. V pravém kraji spáry 
j e z = z\ tedy 
v* =-k = Vx tan 2 qp'; (Sil') 
pro levý kraj spáry dosadíme z — — z ", z' -f z” = /, i vyjde 
**" = 0i + k + & = (**" — />) tan 2 qp" + p. (21") 
Obě krajní hodnoty daly by se odvoditi přímo jako při průřezu sou¬ 
měrném ; také s těmito hodnotami souhlasí. Uprostřed spáry je z = z Q , 
z'-z 0 = z" + z 0 ±=-^: pak 
„ l0 = a, + A + ft. i Él 
■ Pl + 2 i 4 + 8 ’ 
( 21 '") 
XV. 
