20 
Ze vzorce (21) plyne vzorec pro průřez souměrný, dosadíme-li do 
vzorců (22) za <p' = qp" — ip, ť = z" — e = ; tím dospějeme ke vzorci 
(12), což je kontrolou pro správnost řešení. 
Položíme-li počátek úseček z, jenž ve vzorci (21) může býti libovolný, 
do středu spáry, jest ť = z" = y = g a tu 
*• - A + y (« —*) + (e—z)* + A (<■ — *)* (« + *). 
(21«) 
Vzorce (22) pro součinitele /S platí ovšem beze změny. 
Upravíme-li vzorec pro napětí v, dle zevnitřních sil a jejich funkcí, 
vyjde 
v, = a 1 r + a,r l + a t £- + a l jj + a,~ + + fi, (23) 
kde činitelé a x až a 6 znamenají délky, /S pak napětí; hodnoty jejich jsou: 
e 2 _ z 2 
a i — [(g -f z) tan ip' -f (e — z) tan <p''], 
a _ (g — z)*[e + z) . 
a 2 -- ž -', 
a 3 — % [{g 2) (2 g + 2) — 2 (e -f z) 2 tan <p' tan fp" -f 
+ (g — 2) (2 g + 3 z) tan 2 <p"\, 
, g 2 — z 2 
a L = 12 
— [(g + 2) tan <p' — (g _ *) 
fls = - 1 [(e + *)* (2 «■- 3 z) tan • y'_ 4 z (z* _ **) tan *' te« 9" + 
+ (« —z) a (2e + S z) 
a « =-7-1(« + *)* <* 2 z) tan* <p‘ + i z (e* —A tan <f‘ tan 9." - 
— (e — z)*{e + 2z)tan*<p"], 
o _ g 2 — 2 2 r ; ^ 2 ' 
P - — T~ r-Hrlyri (»/' - ý) (z - Z) 
<Pz" 
Prurez o snslé straně návodní v uvažované části (obr. 9.) plyne z obec¬ 
ného, dosadíme-li <p” = 0, a ovšem i ~ = 0. Položme tu osu X do 
svislé strany návodní; pak je f = 0, ť - 1 Vzorec (18) pro napětí v 
mění se jen potud, že třeba dosaditi z n = -L 
o 2 • 
XV. 
