37 
nejprve dle vžorců (18'), (18") napětí v*", pak dle vzorců (20'), (20") napětí 
< tdále hodnotu a konečně dle vzorců (22) součinitele fa, fa, fa, fa. Pak ob¬ 
držíme v pravém kraji spáry, kde *= « = -|-, napětí 
V bodě, jenž má úsečku * = j, vychází ze vzorců (18*), (20*) a (21*) napětí 
Uprostřed spáry je z — 0 a 
Ve vzdálenosti * = — i- od středu obdržíme 
V levém kraji spáry, kde z=~e, jsou konečně napětí 
*"=&+& + /?,- 
Známe-li napětí v x , v*, z, určíme pak v každém bodě spáry napětí hlavní dle 
vzorce (29), případně v bodech krajních dle jednodušších vzorců (31), (32). Hlavní 
osy dány jsou vzorcem (28), jemuž hoví dva úhly, lišící se o 90°; který z nich ná¬ 
leží napětí v x a který v 2 , určují pravidla odvozená při obecném vyšetřování hlavních 
napětí. V krajních bodech spáry působí ovšem napětí hlavní v tečně a kolmici k ob¬ 
vodu hráze. Konečně stanovíme v každém bodě tnax z dle vzorce (30). 
1. Při nádrži prázdné působí pouze vlastní váha hráze. Dle tabulky číselné, 
uvedené v předu, obdržíme tu 
2V= 964-643 t, M =— 3642-168 mt. 
0, p = 0. Dosazením těchto 
4-617 tfm\ v x " = 70-017 tjm z \ 
ť = — 3-846 tjm z , z" - 2-030 tjm*, ~~ = 0 ; 
fa= 3-204 t/m*, fa= —14-704 ř/m*, fa= 11-562 */m 2 , 0 4 = 10-173 tjmK 
Podle vzorců a postupem nahoře obecně uvedeným obdržíme v jednotlivých 
bodech spáry tato napětí a úhly: 
20-97, 
-1-36, 
0-73, 
2-03 tjm 1 , 
0*06 tjm 2 , 
XV. 
