plastidy se škrobem (amylo- 
plasty), jsou též odstředivě 
posunuty. Vzhledem k mito- 
chondriím jsem centrifugo- 
vaných kořenů nezkoumal. 
Dělící figury jsou vše¬ 
cky ve zmíněných 
(obr. 1—9) tolikéž odstře¬ 
divě posunuty. I taková 
stadia, kde se právě zaklá¬ 
dá přehrádka, jsou posu¬ 
nuta odstředivě, vyjímaje 
případy, kdy přehrádka je 
již ke stěnám mateřské buň¬ 
ky přirostlá. Je-li však při¬ 
rostlá pouze jednostranně, 
je zakřivena odstředivě vol¬ 
ným svým okrajem a s ní 
též obě jádra, mezi nimiž 
se přehrádka zakládá. 
v , Pokud v dělící figuře je viditelno na preparátech achromatické 
vřeténko, chová se figura jako celek. Nepodařilo se mi tu v žádném 
pádu odděliti od sebe obě skupiny chromosomů dceřinných ani základy 
dceřinných jader. Dokud i sou snmfiTw vřpt^nVom r___ 
tím méně vytrhnouti odstředivou silou některý chomosomT ~ 
jejich (z desky jaderné) anebo snad chromosomy ze souboru 
ckých vlákének Dělící figura jeví se tedy jako jednotný útvar a 
se v celku vlivem odstředivé síly asi tak jako jádro. Jakmile však zmizí 
vlákna fragmopkstu, stávají se obě dceřinná jádra volně pohyblivými 
a lze je odstředivou silou snadno posunovati jak podél přehrádky tak 
i phtlačiti k ní anebo od ní vzdáliti. 
Obr. 2. Totéž jako v obr. X. 
Šikmá metakinesa ve třetí vrstvě korové. 
V buňkách, jež dělící figuře poskytují dostatečně prostoru, zaujímá 
ígura určité postavení, V pletivu periblémovém, o němž tu mluvíme, 
stojí uprostřed buněk ve směru podélné osy buněk. Při centrifugování ve 
směru kořenu jsou nejprve, jak souditi lze z pokusů se slabší silou odstře¬ 
divou, posunovány v tomto směru, t. j, v podélné ose buňky, až ku příčné 
prehrádce. Jakmile však figury dojdou až ku stěně buneěné, počnou se 
nakloňovati v tu nebo onu stranu, při dostatečně silném centrifugování 
klom se tak daleko, až jsou v pokud možno největším styku se stěnou 
buněčnou, na kterou je tlačí odstředivá síla. Metakinesy leží konečně 
rovnoběžně se stěnou buněčnou. Stadia telofáse se soudečkovitým fragmo- 
plastem zaujmou šikmou polohu. Všecky přechody od postaveni v po¬ 
délné ose buňky až k výsledné poloze, kde se figura stýká na ploše pokud 
možno největší se stěnou, lze nalézt! ve preparátech z kořenů, které silou 
