Tim . jenom je doplněno, co jsme shledali o vřeténkách normálních 
Ta tvon jednotný tuhý systém, jehož součástí je také achromatické vře 
tenko. Je-li toto rozrušeno, mění se dělící figura v soubor chromosomu 
anebo ve dvě skupiny dcerinných chromosomů, ktere jednotným sy 
stémem již nejsou. O tom lze se snadno přesvědčili pokusem, kde'v urči 
tých intervalech měněn směr působení síly centrifugální na kořeny. Cen 
trifugovány pět minut tak, že vrchol směřoval odstředně, pak převráceny 
a zase pět minut centrifugovány a tak dále. Po několika intervalech 
kořeny fixovány. V některých buňkách, které bezpochyby chovaly pů¬ 
vodně dělící figura ve stadiu anafáse nebo metafáse, nalezeny chromo- 
poněkud deformována ve tvaru S. 
somy jednotlivě v buňce nepravidelně rozložené, takže nutno se domní- 
vati, že původní soubor chromosomů byl přehazováním specificky těž¬ 
šího obsahu buněčného s jedné strany na druhou roztrhán v jednotlivé 
součásti své. To se, jak svrchu bylo již vytčeno, v normálních dělících 
figurách nikdy neděje. 
Roztrhání jednotného souboru chromosomů v jednotlivé chromo- 
somy snadno lze vysvětlit tak že při přehazování jeho sem tam některý 
chromosom se opozdí, jevě snad následkem tvaru svého větší tření v cyto- 
plasmě, anebo že snad některé chromosomy jsou specificky nebo snad 
též absolutně těžší než jiné. Bylo by zajfmavo s tohoto hlediska zkou¬ 
mat i rostliny, jejichž chromosomy jsou nestejně veliké, jako je na příklad 
Punkta. 
XVI, 
