načež na šířce štěrbiny přestává býti závislou. To nás nemůže překvapiti. 
Při velmi úzké štěrbině objeví se ve fotometru při zastavení na minimum 
v poli 1 prakticky úplná tma a tedy v nejbližším okolí tohoto minima 
B. 
š 1 mm 
* 
* 
8 
8% 
0-002 
' 32 
375 
2.1 
5*6 
0-003 
32 
385 
1.6 
43 
0 005 
29 
378 
1.0 
2-7 
0 007 
26 
38'3 
0.7 
1-9 
0*010 
27 
381 
0.9 
2'5 
0013 
32 
38-2 
0.6 
1*5 
0-015 
23 
38'2 
0.4 4 
11 
0-018 
19 
38-2 
0.6 
1*5 
0.020 
26 
383 
0.6 
1*5 
0 023 
21 
381 
0.5 
1-3 
0030 
16 
383 
0.4 0 
10 
0-050 
14 
384 
0.5 
T3 
jasnost pole tak slabá, že všeliké fotometrování jest znemožněno a zasta¬ 
vování na minimum tedy jest málo citlivé. S rostoucí šířkou štěrbiny se 
pole vyjasňuje až při jisté šířce (v našem případě okolo 0‘010 mm) zůstává 
i při minimu tak dalece jasným, že je lze již docela pohodlně s polem 2 
srovnávat! a tento stav dalším rozšiřováním štěrbiny se již nemění, Čímž 
tedy vliv šířky štěrbiny přestává. Zůstanou pouze vlivy vnější, z nichž 
nejpodstatnější jsou barva světla, stálost teploty, otřesy a konečně zku¬ 
šenost pozorovatele. Tato poslední se uplatní především ve způsobu, jímž 
si upraví obě srovnávaná pole fotometrická. Pole štěrbiny š 1 se totiž vše¬ 
obecně při minimu nikdy stejnoměrně nezatemní. Blížíme se tomu sice tím 
Více, čím přesněji jsou proužky se štěrbinou rovnoběžný, avšak naprosto 
homogenním toto pole nebude nikdy také již proto, že proužky jsou násled¬ 
kem nedostatečné planity příslušných rovin refraktometru více méně křivé. 
Zastavíme-li tedy na nějaké minimum a měníme šířkou štěrbiny š., jasnost 
pole 2, probíhá pole 1 různé stupně relativní jasnosti, při čemž vždy některá 
místa jsou temnější a jiná méně temná. Záleží nyní na zkušenosti pozoro¬ 
vatelově* aby obě pole vyrovnal způsobem co nejcitlivějším. Není tím 
případ pokud možno stejné jasnosti obou polí, daleko lépe se osvědčuje 
postupovati dle principu kontrastu tak, aby pole 2, jež jinak zůstává vždy 
tmavším než pole 1, právě zřetelně vystoupilo při přesném zástavem na 
minimum z pole 1 co jasnější. Vliv barvy je přirozený, na krajích spektra 
jest oko méně citlivým, tedy také zastavování bude tam méně přesné. 
Jde-li o to, konati současně pozorování při různých X, vyrovnáme s výhodou 
pole fotometrická dle uvedeného principu kontrastu pro barvu z uvažo- 
XVII 
