váných nejméně citlivou tak, aby se pole 2 v poli 1 vyjasnilo sotva znatelně; 
při délkách vlnitých citlivějších bude pak toto vyjasnění vždy velmi zře¬ 
telným. Kdybychom pokračovali naopak, viděli bychom při méně citlivém 
světle pole stejnoměrně velmi slabě jasné a málo citlivé. Obor spektrální, 
ve kterém mi bylo možno pracovati přibližně se stejnou přesností, sáhá 
od čáry C do F. 
Je-li teplota síně při každém pozorování přibližně vždy táž, zůstane 
poměr jasností obou polí při minimu, jednou zavedený, trvale týž a oko 
si naň tak přivykne, že postřehne sebe menší jeho změnu: přesnost ode¬ 
čítání se ustálí a zvětší. Naopak změny teploty, zvláště dějí-li se během 
pozorování, vedle toho, že posunují celý interferenční zjev a tím přesnost 
pozorování způsobem každému jasným zmélíšují, mění poněkud tvar 
a směr proužků a tím, byť i nepatrně, porušují fotometrickou rovnováhu 
obou polí před tím realisovanou, což ovšem jistotu odečítání zmenšuje. 
Škodlivý vliv otřesů jest samozřejmý. Znamenají mimo jiné velkou 
ztrátu času a unavují pozorovatele. Poněvadž jsem pracoval v laboratoři 
prvého patra, vyžadovalo plné využitkování přesnosti methodou při¬ 
puštěné práci za bezvětří a v noci. Docílil jsem tímto způsobem při varia¬ 
cích teploty nepřesahujících během pozorování několik hodin trvajících 
značně 0.5° C, že průměrná chyba jednoho odečtení byla značně menší 
než 1%. Jako jeden z četných dokladů toho druhu uvádím sub C, kde jde 
o změnu optické cesty o 7 X při X = 566.9 n p, 
C. 
d A =s — d 
273*4 + 0-05 
2735 —0 05 
273 4 +0-05 
273-3 + 0 15 
273‘4 -f 0 05 
2735 —0 05 
273-4 + 0-05 
2736 —015 
Střed š = 273-45 
8 = 0*18 
d A ~s — d 
2737 —0-25 
2735 —0-05 
273-4 + 0-05 
2737 —0-25 
2736 —015 
273 3 + 0*15 
273 0 + 0*45 
Průměrná chyba jednoho odečtení 8 činí zde tedy 018 skálového 
dílce, a to jest 0*4% šířky jednoho proužku a 0'06% měřené veličiny 
totiž šířky 7 proužků. 
§ 3. Chci nyní v následujícím stručně poukázati na methody měření 
refrakce a disperse Jaminovým interferenčním refraktorem při použití 
spektrálního fotometru. 
1. Mcthoda absolutní, jest v podstatě stejná jako při použití daleko¬ 
hledu. Nahradíme-li vzduch na trati délky l jednoho z obou monochroma¬ 
tických svazků,,probíhajících mezi zrcadly přístroje látkou o relativním 
XVII. 
