10 
F. 
I II I—II 
10079 ; 1-0075 ; 0-0004 
= 1.0121 ; 1.0114 ; 0.0007 
1.0044 ; 1.0037 ; 0.0007 
Výsledky takto nalezené které, mimochodem řečeno, nám dovolují 
stanovit, veličiny potřebné při methodě 20), jsem nyní kontroloval 
méremm dle methody 7). K eliminování vlivů tepelných byla obé mečení 
provedena za téže noci při počáteční teplotě 15» C, jež během celého měření 
zvolna stoupla na 15.4° C. 
Měříce otočení kompensatoru dalekohledem a škálou můžeme v rov¬ 
nici (1) položití l = c.d, když d značí odečtení na škále, c pak bude možno 
považovali za konstantu, postaráme-li se o to, aby hodnoty d jen málo 
od sebe se lišily a aby pohyb kompensantoru se dál symetricky vždy poblíž 
jedné a téže střední polohy. V daném případě toho lze na základě předešlého 
výsledku dosáhnout! s přesností více než žádoucí, posunujeme-!! konden¬ 
sátorem mterferenční zjev od aehromatického proužku při X o 6, při X, 
o 7 a ph \ o 8 proužků. Tím způsobem bylo nalezeno: 
\ = 566'9 X, = 498-2 
Z rovnice (1) pak vychází početní vzorec 
— I _ Nm Xft d\ 
— J Nk X* dh 
a výsledky dle něho vypočtené json v tabulce F ve sloupci II. Vidíme 
pouze poměr ^—1, stačil by při methodě 2a) rozdíl dráhový pouhých 3 V . 
^ “ vj-mcuai Z UIOIUCK') ony druhy skla, které mají přihližně 
XVII. 
