Materiál a technika. 
Studijní materiál jsem omezil na naše Cobitidy: Cohitis fossilis, 
C. taenia a hlavně C. harbatula, jež lze snadno opatřiti a v nádržích k ex¬ 
perimentem dlouho uchovati. Zkoumané ryby jsem obdržel jednak z Hlu¬ 
boké, jednak z okolí pražského. Jako srovnávacího materiálu hlavně 
pro cytologické poměry jsem užíval úhořův a karasů. 
Krev jsem získával většinou přestřižením aorty, očistiv před tím 
pokožku ryb slabým alkoholem, nebo jsem užíval injekční jehly, jednalo-li 
se o větší exempláře neb o nutné zachování ryby na živu, v tom případě, 
kdy toho vyžadovalo studium přenášení těchto parasitů. 
Získanou krev jsem roztíral známým způsobem a fixoval různými 
prostředky, jmenovitě však alkoholem absolutním, methylalkoholem, 
formolem a kyselinou osmiovou. Nejlepších celkových výsledků jsem 
docílil formolem a osmiem, při čemž fixace methylalkoholem mi současně 
sloužila jakožto methoda srovnávací. 
Průměrná doba fixace u methylalkoholu obnášela 15 minut, nad 
parami 40%formolu 1—2 minuty, nad parami 1—2% osmia 30—60 vteřin. 
Srovnáváním těchto tří method jeví se methylalkohol nejméně 
příznivým fixačním prostředkem, což jest ovšem způsobeno předchozím 
zaschnutím roztěru. Z téže příčiny se domnívám, že tvoření se chromidií 
u r. Trypcmoplasma v té míře, jak je popisuje Keysselitz, jest asi zaviněno 
touto fixací. Objem parasitů se zvětšuje, plasma se sráží a jaderné struk¬ 
tury se porušují. Naproti tomu formol a osmium, které nevyžadují za¬ 
schnutí preparátu, skytají skoro stejně příznivých výsledků, při čemž 
formol fixuje lépe struktury jaderné, kdežto osmium konservuje ideálně 
plasmu. 
Z method barvících jsem užíval hlavně fuchsinu, Heidenhainu, 
methylvioleti, Delafieldova haematoxylinu, methylové modři, methody 
Rosenbuschovy a Giemsovy. Této bylo nejhojněji užíváno, a to v obecně 
užívané koncentraci (1 kapka na 1 ccm deštil, vody), ovšem v nejrůz¬ 
nějších modifikacích doby barvení. 
Tato methoda je současně nejlepším zkušebním kamenem pro ony 
tři svrchu zmíněné fixační tekutiny. Preparáty fixované methylalko¬ 
holem ukazují, že plasma cizopasníkova je silně azurofilní, kdežto undu- 
lujfcí membrána a jádro se barví jen slabě červeně. Konservujeme-li 
však formolem, jsou jaderné struktury a bičíky sytě červeně zbarveny, 
avšak plasma je značně eosinofilní. Nej lepší distinkce barevné dociluje 
však fixace osmiem, s čistě azurofilní plasmou a sytě červeně zbarvenými 
bičíky a strukturami jadernými (karyosom a centrioly). 
Za živa jsem pozoroval cizopasníky v 0*75—1% roztoku fysio- 
togickém, při čemž jsem k barvení vitálnímu užíval methylové modři a 
neutrální červeně. 
TLVIIh 
