Domnívám se, že příčinou toho je mnohonásobné dělení se parasitů 
při akutních nákazách, čímž se průměrná velikost zmenšuje, kdežto při 
mírných infekcích vegetativní růst převládá nad činností kinetickou. 
Kromě toho je závažným pro rozlišování specií jednak příbuznost 
hostitelů (ryby kaprovité — pískořovité) jednak přenášeč nákazy (pisci- 
koly u prvých, Hemiclepsis u C. fossilis, C. barbatula, Anguilla flu- 
viatilis). 
U rodu Trypanoplasma byly vedle velikosti specifikujícími cha¬ 
raktery hlavně tvar a velikost kinetonukleu, délka bičíkův a počet karyo- 
somů. Tak na př. jedním ze specifikujících znaků Minchinovy sp. Tiy- 
panoplasma Guemeyorum jest ovální, v podélné ose silně zkrácený, až 
sférický, kinetonukleus. Oprávněnost toho vyvrací faktum, že ovální 
až sférický kinetonukleus je znakem všech mladých vývojových stadií 
(viz T. I., fig. 4). S druhé strany sám jsem nalezl u téže specie dospělé 
formy s protáhlým, hůlko vitým kinetonukleem. Je tedy pravděpodobno, 
že tu Minchin specifikoval dle znaku mladých forem, jakoby tu Šlo o stadia 
dospělá. 
Jak dalece je délka bičíků rozlišujícím charakterem (T. Borreli), 
ukázal již Keysselitz. Znovu k tomu podotýkám, že u rodu Tiypano- 
plasma je proměnlivou specielně délka zadního, vlečného bičíku (srovnej 
tabulku specií). Jeho délku jak za živa, tak i po fixaci dlužno vysvětlovati 
moment ním zvlněním undulující membrány (krajového vlákna) a smrště¬ 
ním těla. Domnívám se, že toto krajové vlákno je volným orgánem, který 
se pohybuje v jakémsi záhybu periplastu, takže počet jeho vln v těle 
parasitově podmiňuje současně délku jeho volného konce mimo tělo. Tyto 
délkové diference vystupují jmenovitě při srovnání mladých a dospě¬ 
lých vývojových stadií. 
Že ani počet karyosomů (Minchinovy specie Trypanoplasma Guer- 
neyorum a T. Keysselitzii) nemůže býti znakem specifikujícím, ukazují 
moje nálezy na formě T. barbatulae, kde se týž zjev objevuje v určité 
fázi infekce a je výsledkem dělení trofonukleu. 
Zbýval by tedy opět jen znak velikost, jejž jsem, pokud mi to ma¬ 
teriál dovolil, stejně srovnával u tohoto rodu jako u rodu Tiypanosoma. 
Měřením všech vývojových stadií v periferní krvi sp. Trypanoplasma 
cyprini (Borreli) a vývojových stadií sp. T. barbatulae jsem shledal, 
že veškerá stadia prvé specie dosahují V3 velikosti specie drahé (pre¬ 
paráty s akutními infekcemi T. cyprini mi ochotně zapůjčila prof. Dr. 
M. Plehn). 
Jakkoliv jsem tedy ve všech formách vývoje shledal rozdíly veli¬ 
kosti, připouštím možnost, že tyto rozdíly byly způsobeny asi akutnější 
povahou nákazy u T. cyprini. Je totiž pravděpodobno, že tu platí totéž, 
co jsem řekl při rodu Trypanosoma, že totiž mnohonásobným dělením 
se velikost zmenšuje a v průměru nedosahuje té výše jako u nákaz mír¬ 
nějších aneb dokonce chronických. Tímto faktem jakož i tím, že mnohé 
XVIII. 
