13 
Ostatně, srovnáme-li Keysseliizova vyobrazení č. 53. a 54., jakož 
i č. 57. a 58. je patrno, že ani tu autorem udávané rozdíly nevystu¬ 
pují přesvědčivě. 
Mimo to je jisto, že tato dospělá stadia jsou materiálem, z něhož se 
rekrutují nové mladé formy při recidivách, čímž se tedy onen pohlavní 
ráz paralýsuje. Dále je zjištěno, že tyto formy dospělé prodělávají další 
svůj vývoj v těle druhého hostitele, pijavky. Keysselitz tvrdí, že ona 
mladá indiferentní stadia při tomto přechodu do zažívací roury piscikoly 
hynou, kdežto ona gametová stadia se kopulují. Dlužno proti tomuto 
tvrzení uvážiti především to, jak se tyto cizopasné formy chovají při 
změně media. Tu je zjištěno (srovnej kultivaci), že reagují silným dělením. 
Za druhé je dlužno vžiti v úvahu pozorování Légerovo, jenž, sleduje 
vývoj naší variety v pijavce Hemiclepsis, konstatoval sice, že mladá stadia 
hynou, že však naproti tomu stadia dospělá prodělávají hojné dělení, 
načež teprve během několika dní objevují se rozlišené formy dvojího rázu 
(pohlavní rozlišení?). Uvážíme-li tedy tato dvě fakta a mimo to Jollosův 
poukaz na kopulativní zjevy Keysselitzem udávané a pozorování Ro- 
bertsonové, ptám se, kde že je individualita gamet? A tak se domnívám, 
že, je-li možno vůbec mluviti' o kopulačních jevech v druhém hostiteli, 
lze nejvýše připustiti ten výklad, že tato dospělá stadia by mohla před¬ 
stavoval gametocyty, které v zažívacím traktu pijavek dělením pro¬ 
dukují teprve pohlavní, kopulace schopná stadia, a nikoli tedy přímo 
gamety. Znovu vsak zdůrazňuji, že tento výklad, jímž by se též vysvětlila 
ona nesnadnost rozlišení pohlaví u forem v periferní krvi, závisí na tom, zda 
vůbec kopulace u těchto forem existuje. (Srovnej Mendeleeffovy nálezy!) 
Dlužno se zmíniti o stadiích involučních, jež vystupují za podmínek pro 
další život parasitů nepříznivých, totiž těsně před nebo po smrti hostitelově. 
Zajímavo je, že jsem pozoroval tato stadia i v té době, kdy ještě byl krevní 
oběh infikované ryby v normální činnosti, kdy však již pravděpodobně 
jisté změny v krvi se odehrávaly, na něž cizopasníci touto formou reagují. 
U ryb, jichž krev jsem zkoušel několik hodin před smrtí (jednalo 
se o nákazy chronické s malým počtem cizopasníků), objevují se tato 
stadia současně se stadii dospělými, která mají ještě normální charakter. 
Hlavní změny záleží v pohybu a tendenci nabývati kulovitého tvaru. 
U ryb však, které byly zkoumány 1—2 dny po zajití, tyto involuční 
formy již převládají. Pozorovány za živa ihned se odlišují jiným po¬ 
hybem, jejž lze charakterisovati spíše jakožto vířivý. Je značně rychlý, 
při čemž hlavní úloha připadá přednímu flagelu. Plasma je hustá, hojně 
zrnitá a obsahuje četné veliké vakuoly (T. I., fig. 16.), jichž obsah je di- 
fusně zbarven. Tělo parasitovo se zakulacuje a činnost krajového vlákna 
se seslabuje tak, že nenalézáme na krajovém vláknu obyčejně vln. V dalším 
stadiu se pak ovinuje ekvatoriálně kolem kulovitého těla (T. I., fig. 16.). 
Nějakých redukcí degeneračních jsem nepozoroval ani v kineto- 
nukleu ani v trofonukleu. Obě jádra zdají se však míti tendenci sobě 
XVIII. 
