svými nálezy potvTditi. Zkoušel jsem 50 samic v době před třením a ani 
u jediné jsem nenalezl stopy nákazy; naproti tomu u ryb, které jsem 
zkoušel po třem, jsem téměř v 90% stanovil infekci Pokusů s odnímáním 
krve jsem nečinil. Lze tedy tato fakta resumovati v ten smysl, že biolo¬ 
gické minimum infikované ryby je současně existenčním optimem v krvi 
se nalézajících parasitů (srovnej závěry Mendeleeffovy!). 
Z jiných impulsů, které snad vyvolávají recidivy, jest asi tempera- 
tura. Tolik je totiž jisto, že v letních měsících je infekce hojnější a častější 
než v době zimní. Ale ani zde nelze stanoviti pravidla, ježto mnohdy 
přicházejí na určitých lokalitách podmínky pro množení se cizopasníků 
příznivé i v době měsíců zimních. 
Procentuálně jest infekce u Cobitid velmi značná. U Cobitis barbatula 
jsem ji shledával v letních a podzimních měsících v 80—90%, většinu 
ovšem rázu chronického. Pro srovnání uvádím, že jsem podobné poměry 
shledal i u C. fossilis, takže Mitrophanowem udávaná 99% nákaza u této 
ryby je zcela pravděpodobná. 
Vzhledem k převaze chronických infekcí lze velmi obtížně charakteri- 
sovati patologické znaky trypanoplasmosy již z toho důvodu, že při těchto 
vystupují oba rody současně v krvi. Je totiž dosud nerozhodnuto, který 
z obou rodů způsobuje vlastně onemocnění. Pro C. barbatula jsem shledal 
že sice při některých silnějších nákazách oba rody se početně sobě vy¬ 
rovnají a že dokonce recidivy tiypanosom jsou častější, ale že při akutních 
nákazách (jmenovitě u přezimovavších ryb), kdy infikované ryby jeví 
patologické známky onemocnění, převládá rod Tiypanoplasma. Z té 
příčiny a pak s ohledem na akutní infekce trypanoplasmové, zaznamenané 
Keysselitzem a M. Plehn, kloním se k názoru Keysselitzovu, že vlastním 
působitelem onemocnění je rod Trypanoplasma. 
Z patologických zevních známek uvádím jmenovitě bledost žáber 
a celého těla. Pouhým okem jsem rozeznal bezpečně infikované ryby, 
prodělávající recidivu, o čemž mne pak mikroskopická zkouška pře¬ 
svědčila. Dalším znakem onemocnělých ryb je zdržování se týchž při 
hladině a rychlé dýchání. Zkoumal jsem při tom ryby i na jiné cizopasníky, 
hlavně myxosporidie, ale nález v té věci byl negativní. Toto zdržování 
se při hladině, svislé, ochablé tělo a rychlé, středové oddychování jsem 
pozoroval jmenovitě u přezimovavších ryb, jež byly v jarních měsících 
zachváceny recidivou. Z patologických známek vnitřních byla to hlavně 
anemie (nepříliš silná), ač dosti řídká. Změn patologických, uváděných 
Keysselitzem, jsem u C. barbatula neshledal. Ve všech případech jsem 
však nalezl oba rody parasitů v moku cerebrospinálním. 
Proti těmto silným nákazám je zevně i anatomicky průběh infekcí 
chronických úplně neznatelný. Ryby s chronickými infekcemi nejeví 
nijakých patologických známek a jsou proti apatickým rybám akutně 
infikovaným stejně čilé jako ryby infekce prosté. 
XVIII. 
