chromatická substance splývá v ono kompaktní vnitřní těleso (obdobné 
karyosomu v trofonukleu). 
Co se týče trofonukleu, je tu především sporná otázka existence 
chromosomů. Prvý je konstatoval Keysselitz. Naproti němu Minchin 
výslovně podotýká, že ani v jediném případě nemohl konstatovati tělísek, 
jež by se dala srovnati s chromosomy. Vzhledem k tomu, že v Minchinově 
varietě Trypanoplasma esocis šlo asi o mladá stadia vývojová, je toto 
faktum závažné. Přes to však mohu Keysselitzovi potvrditi, že jsem u všech 
mladých stadií nalezl strukturu jádra složenou z chromatických granulí, 
jež považuji za analoga chromosomů. S druhé strany však podotýkám, 
že tato tělíska neexistují v tak určitém počtu a sestavení, jak dotyčný 
autor podotýká, a že jsem nikdy u těch stadií, která mají jádro s těmito 
tělísky, nenalezl karyosomu. 
Druhým bodem otázky trofonukleu je karyosom, jenž dosud 
existuje pod různými pojmy v obsáhlé literatuře protistologické. Této 
nerozřešené dosud otázky se dotekl v zcela určitém pojetí a směru Vej- 
dovský ve svém díle „Zum Problém der Vererbungstrágeť' ve stati o „vnitř¬ 
ním jádře" („Innenkern"). 1 ) Tento poukaz byl mi vodítkem při posuzování 
dějův odehrávajících se v jádře těchto forem. 
Prve však, než-li přistoupím k svému výkladu, uvedu názor Keysse- 
litzův o vývoji jádra r. Trypanoplasma; za živa dle něho se jeví jádro jako 
ovální měchýřek s velmi jemnou blanou, v němž V úzkém světlém dvůrku 
leží temnější, ovální a slabě světlolomný útvar, karyosom. Ve světlém 
dvůrku kolem něho jsou velmi jemná vlákenka a zméčka. Na barvených 
preparátech (Giemsova methoda) jen zřídka lze zříti blánu jadernou. 
Karyosom se barví temně modře (?) až fialově. Světlý dvůrek naproti 
tomu jest jasný a jeví bledě modrou, siťovitou, lininovou strukturu. Slabě 
růžový nádech jeho zbarvení pochází od chromatických zméček v něm 
roztroušených. Karyosom obsahuje asi hlavní chromatickou substanci. 
V dalším stadiu vývoje objeví se ve světlém dvůrku osm rozličných 
chromatických částeček, jež se vydiferencovaly z chromatické hmoty, 
jež byla roztroušena ve světlém dvůrku, jenž tímto rozlišením chromosomů 
se zjasnil. Na to se vytvoří osm chromatických zrnek na karyosomu, jenž 
se tím rovněž zjasnil. Uvnitř karyosomu se nachází červené tělísko, jež 
označuje Keysselitz jakožto „Binnenkorper". V dalším není již karyosom 
jako takový přítomen a z jeho obsahu se vytvořily chromatické figury. 
Proti tomuto názoru Keysselitzovu představuji si vývoj trofonukleu 
trypanosom i trypanoplasem dle zjevů popsaných ve speciální části této 
práce takto: 
V nej mladší fázi, tudíž u mladých stadií, záleží struktura jádra z kula¬ 
tých neb krátce tyčinkových, chromatických tělísek, analogických chromo- 
i) „Schliefilich liegt die Vermutimg nahé, daB das Karyosom des Protozoen- 
kerns d *™ Keimbláschenknáuel entspricht.“ 
XVIII. 
