ROČNÍK XXIV. 
TRIDA II. 
ČÍSLO 19. 
O titraci permanganátem v silně zásaditém 
prostředí. 
Podává 
Dr. techn. Bohuslav Brauner. 
Předloženo dne 24. března 1915. 
Předmětem této práce jest pojednání o výsledcích experimentální 
studie, týkající se oxydačního účinku permanganátu v prostředí silně 
zásaditém na různé okysličování schopné kationty, při čemž se zvláštním 
zřetelem přihlíženo bylo ke kysličníkům některých vzácných prvků. 
Permanganát, oxyduje, redukuje se tak, že jeho mangan přechází 
ze stupně sedmimocného na některý ze stupňů nižších a sice dle pracov¬ 
ního prostředí a dle toho, jak silné redukční činidlo v určitém prostředí 
na permanganát působí. 
Nejvíce nábojů manganu ztrácí permanganát, působí-li na různá 
redukční Činidla v prostředí kyselém. Jest to účinek, který nazýváme 
normálním a který označujeme jakožto reakční schéma číslo I., rozšířeně 
a ionisticky: 
MnO/ -j- 8 H = 4 H 2 O -f- Mn -f- 5 (•).(I.a) 
anebo zkráceně: 
Mn™ = Mn 11 + 5(-).(I.b) 
V tomto případě sedmimocný kation manganistý přechází v kation 
manganatý anebo mangan sedmimocný až na stupeň dvojmocný, při 
čemž se uvolňuje 5 positivních nábojů: 5 {*). 
Reakcí číslo n. označována je v přítomné práci oxydace perman¬ 
ganátem v prostředí kyselém H 2 S0 4 za přítomnosti slabších redukčních 
činidel; je to účinek permanganátu v prostředí kyselém tak zvaný abnor¬ 
mální za přítomnosti činidel slaběji redukujících, ku př. kyseliny tellu- 
ričité anebo kyseliny štavelové za studená. Při procesu tomto ztrácí mangan 
permanganátu již o jeden ze svých 7 nábojů méně nežli při reakci číslo I. 
a kterýž účinek označujeme reakcí číslo II. a sice rozšířeně a ioni¬ 
sticky: 
XXIV. Tt. II. Cis. 
XIX. 
