Pro úplnost budiž ještě uvedeno, že Meinecke, 4 ) vycházeje 
z předpokladu, že při pozvolném přidávání permanganátu k roztoku 
manganatému nevyskytuje se nikdy v přebytku kyslík, jenž jedině 
podporuje vysrážení dvojmocného manganu ve čtyřmocný úplně, nechal 
přitékati roztok manganatě soli ku přebytečnému roztoku permanganátu, 
obsahujícímu zinečnatou sůl a přebytek jeho titroval chloridem antimo¬ 
novým. Dále doporučili Schoffel a Donath 5 ) methodu, při níž 
se titruje roztok permanganátu zalkalisovaný uhličitanem sodnatým 
pomocí manganatého roztoku, jenž má býti analysován. Dle Ham- 
p e h o 8 ) dává tato methoda špatné výsledky. 
b) Vlastní pokusy. 
Jak již dříve řečeno, bylo účelem přítomné práce zkoumati chování 
se látek oxydace schopných při titraci permanganátem v silně zásaditém 
prostředí, v tomto případě specielně manganu. Jelikož dle právě uvede- 
ných pramenů literárních vzniká při titraci manganaté soli permanga¬ 
nátem nebezpečí, že by část manganu dvojmocného mohla ujiti úplné 
oxydaci na čtyřmocný, byly pokusy provedeny takovým způsobem, aby 
oxydace byla pokud možno nejúplnější. 
Za tím účelem bylo titrováno vždy za přítomnosti nadbytečného 
louhu draselnatého (jakožto nejsilnější zásady v praksi přístupné) a 
úplná oxydace měla býti zajištěna přítomností permanganátu vždy 
v značném nadbytku použitého. Proto byly roztoky, které měly býti 
oxydovány, velmi pozvolna přidávány za různých tepel¬ 
ných podmínek k silně zásaditému nadbytečnému per¬ 
manganátu. Při tom vznikají velmi zhusta úplné či částečné 
roztoky kolloidální, což má výhodu, že úplná oxydace per¬ 
manganátem resp. jeho redukce na formu čtyřmocnou je 
zabezpečena. Aby vzniklý kolloid při dalším procesu ne¬ 
překážel, odstraňujeme jej přidáváním značného množství 
elektrolytu v podobě roztoku vodného nasyceného nej- 
čistším síranem draselnatým za tepla (či za studená), 
čímž kysličník manganičitý resp. jeho hydrát převede se 
v klkatou neb zrnitou formu, která se velmi iychle usa¬ 
zuje, takže je možno ihned filtrovati. 
Filtrování děje se zvláštním filtrem asbestovým, 
který, jak obr. 1. ukazuje, sestává ze skleněné nálevky, do níž jsou vlo¬ 
ženy dvě porcelánové destičky Wittovy, jichž konické kraje jsou přibrou- 
šením přesně přizpůsobeny úhlu 60° a přiléhají těsně na stěny nálevky. 
Mezi oběmi destičkami nachází se filtrační vrstva asbestová. Spodní 
*) Zeitschr. f. anal. Chem. 24, 423 (1885). 
8 ) Zeitschr. ř. anal. Chemie 24, 427 (1883). 
«) Chem. Ztg. 1883, str. 1105. 
XIX. 
