21 
Když bylo přidáno 12-5 cm? n/10 KMn0 4 , odbarvoval se již permanganát 
jen velmi zvolna a trvalého zbarvení docíleno mnohem dříve nežli spo¬ 
třebováno 16-7 cm 3 n/10 KMn0 4 , nutného k oxydaci dle III. 
Tento pokus ukazuje, že vyloučená ssedlina pozůstává z největší 
Části z kysličníku resp. hydrátu manganitého. 
Pokus 27. 
Konečný pokus proveden byl tak, že k novým 10 cm? roztoku arse¬ 
nového (=9*8 n/10), k nimž přidáno značné množství koncentrovaného 
roztoku K 2 S0 4 , přidáván permanganát pozvolna po kapkách za takového 
míchání, že jen vrchní kapalina uváděna do pohybu a spodní těžká ssedlina 
nepřicházela do styku s novým permanganátem. Když bylo přidáno 
12*25 cm? n/10 KMn0 4 , kteréžto množství je potřebné na redukci 
M nV1I -> Mn m , byla tekutina filtrací přes asbest oddělena od vyloučené 
ssedliny. V čirém bezbarvém filtrátu způsoboval nově přidávaný perman- 
ganát sice ještě slabé hnědé zakalení, které se opět vyloučilo co nepatrná 
ssedlina, avšak již nadbytek 0*44 cm? n/10 KMn0 4 způsobil trvale růžově 
zabarvení. 
Pokus 28. 
Z toho důvodu vzato do práce nových 9*8 cm? n/10 As 2 0 3 , přidáno 
10 cm? K 2 S0 4 a 2 cm? n KOH. Na to k tekutině bylo připuštěno za stálého 
míchání pozvolna 12*5 cm? n/10 KMn0 4 místo theoretického množství 
12*25 cm?, načež odfiltrováno. Filtrát byl po nasycení C0 2 zkoumán na 
přítomnost As 111 , avšak spotřebováno pouze 0*26 n/10 roztoku jódu, z čehož 
následuje, že filtrát obsahoval nejvýše 0*013 mgrat As *. Pak byla sraže¬ 
nina po delší dobu digerována s koncentrovaným roztokem Na 2 C0 3 , aby 
eventuelně přítomná kyselina arsenová přešla ve formu rozpustnou, avšak 
ve filtrovaném roztoku nebylo nalezeno žádné H 3 As0 3 , ježto filtrát tento 
spotřeboval k oxydaci pouze 0*1 cm? n/100 roztoku J. 
Takovýchto pokusů provedena byla celá řada a v jednom případě 
veden byl důkaz, že i při tvoření se Mn(OH) 3 , t. j. při oxydaci dle schématu 
II., k níž theorie vyžaduje 12*25 cm? n/10 KMn0 4 , byl As 111 převeden na As v , 
neboť na 0*98 mgraequivalentu As v přítomného po oxydaci v tekutině 
bylo po předběžném přidání KJ + HC1 uvolněno tolik jódu, že bylo opo¬ 
třebováno 9*6 cm? n/10 simatanu sodnatého k redukci, místo 9*8 cm 3 . 
Ještě v jiném případě vyžadoval obdobný alkalický filtrát, získaný po 
oxydaci jako dříve 12*4 cm 3 n/10 KMn0 4 a nasycení C0 2 , k oxydaci pří¬ 
tomné As 2 0 3 0*3 cm? n /10 J; po přidání pak KJ -j- HC1 bylo spotřebováno 
9-9 cm 3 n/10 Na^AsOg. Přichází tedy na 9*8 cm 3 n/10 roztoku arsenového, 
obsahujícího 0*98 mgraequivalentu As v obou formách v něm zastoupe¬ 
ného, 0*03 díly As 111 a 0*96 As v , čili oxydace jest opět prakticky úplná. 
Malé diference posledních čísel vysvětlí se chybami pozorovacími. 
XIX 
