23 
cháni připouští n/5 KMn0 4 až k silnému žluto-červenému zabarvení te¬ 
kutiny. K urychlení vylučování se kysličníku manganičitého zahřeje se 
tekutina k varu a v přidávání permangánatu se pokračuje tak dlouho, 
až tekutina nad sedlinou podrží po 4 až 5 minut silně fialové zabarvení. 
Po částečnéin ochlazení okyselí se H 2 S0 4 (1 : 3) a přidá se odměřený pře- 
. kytek n /10 O ku rozpuštění sedliny o dotitraje se permanganátem. 
To je pouhé opakování Braunerovy methody stanovení telluru vpro¬ 
střed! zásaditém již dříve vědeckému světu známé, s malou modifikací. 
Pokus 30. 
Odvážených 0*2002 g sublimováného, chemicky čistého Se0 2 bylo 
po rozpuštění ve vodě přidáno ku 80-77 cm 3 n/10 KMn0 4 , obsahujícímu 
2 cm 3 n KOH, načež roztok zahřát, přidáno roztoku K 2 S0 4 a sfiltrováno. 
Ve filtrátu shledáno titrací n/10 O atd., že k oxydaci kyseliny seleničité 
bylo spotřebováno 60*77 cm 3 n/10 KMn0 4 . Odvážené množství představuje 
1*800 milimolů Se0 2 , k jehož oxydaci bylo spotřebováno 60*77 x 0*06(*) - 
= 3-6462(-). Přejde tedy 1 atom Se IV 2-0257(*), čili produktem oxydace 
jest kyselina selenová, vyjádřená co kysličník 
SeO 3 . 013 . 
V tomto pokuse jednalo se o podání důkazu, že přidáváním kyseliny 
seleničité ku zásaditému permanganátu tvoří se kysličník manganičitý 
a kyselina selenová. 
Tellur. 
Dle Braunera 22 ) probíhá oxydace kyseliny telluričité v teilu- 
rovou permanganátem zcela hladce v zásaditém prostředí dle rovnice 
2KMn0 4 + 3Te0 2 = 3Te0 3 + 2MnO a + K 2 0 
což potvrdili svými pracemi N o r r i s. Fa y, 23 ) Gooch a Peter s. 21 ) 
Methodu titrace v zásaditém prostředí prvý propracoval a doporučil 
Brauner jakožto daleko výhodnější nežli titraci v prostředí kyseliny sírové, 
při níž vznikají chyby následkem uvolňování se kyslíka o více jak 1%. 
Dle Braunera 22 ) přidává se k zásaditému roztoku kysličníku 
telluričitého n/10 KMn0 4 až ku zřejmému přebytku, pak zředěná kyselina 
sírová a na to tolik n/10 O, až její objem odpovídá as % objemu celkem 
dodaného permanganátu. Zahřetím rozpustí se vyloučené vyšší kyslič¬ 
níky manganu, načež se při 60° permanganátem dotitraje. 
Oxydace probíhá zcela hladce, avšak po okyselení H 2 S0 4 vyvíjí se 
nepatrně kyslík, jenž způsobuje dle Braunera průměrnou chybu + 0*35%. 
") Chemické Listy 1891, Zprávy Vídeňské Akademie 1891 a Monatshefte 
f. Chemie 11, 526 (1891). 
23 ) Amer. Chem. Journ. 20, 778 (1898). 
M ) Zeitschr. f. anorg. Chem. 21, 405 (1899). 
XIX. 
