23 
U kyseliny arsenové však shledáno, že obdobná redukce u perman- 
ganátu jde přes Mn 111 v prvém stadiu reakce se vylučující další oxydací 
na Mn lv . Poněvadž se podařilo rychlým vyloučením hydrátu manga- 
nitého tento ve skoro čisté formě v prvém stadiu reakce isolovati, naskytla 
se otázka, nenastává-li takováto intermediarní redukce též působením 
kyseliny telluričité. 
Pokus 37. 
20 cm 3 roztoku Te0 2 smícháno bylo se stejným objemem nasyce¬ 
ného roztoku K 2 S0 4 a k tekutině přidáván po kapkách n/10 KMn0 4 , 
při čemž se vylučovaly klky hydrátu nějakého vyššího oxydu Mn. Je-li 
tato sraženina hydrát kysličníka muselo by se spotřebovali 
7*52 cm * n/10 KMn0 4 k úplné oxydaci Te IV Ve skutečnosti přidáno k roz¬ 
toku 7-6 cm 3 n/10 KMn0 4 a po usazení ssedliny zkoušena tekutina takto: 
Z tekutiny byly vyňaty 2 kapky a vpraveny na bílou porcelánovou 
desku. K jedné z nich přidány 2 kapky H 2 S0 4 (1:5), ke druhé pak 1 kapka 
téže a 1 kapka nasycené vody H 2 S. Kdežto u směsi prvé zůstal 
roztok úplně čirý a bezbarvý, nastalo u druhé směsi H 2 S zřetelné hnědé 
zabarvení od koUoidálního TeS 2 , který ale pro svoji nestálost se po krátké 
době rozpadl na S a šedohnědý prášek Te. 
Z toho je viděti, že oxydace kyseliny telluričité na telloruvou jest 
dosud neúplnou. Pák přidáván další n/10 KMn0 4 , při čemž se vylučovaly 
opět nové klky hydrátu a po usazení zkoušena čirá tekutina dále uvedenou 
kapkovou reakcí. Teprve když přidáno bylo 10*0 cm 3 n/10 KMn0 4 , ne¬ 
poskytl roztok žádné reakce s H 2 S, nýbrž zůstal úplně čirý a bezbarvý, 
poněvadž nyní úplnou oxydací vznikla H 2 Te0 4 , jejížto kyselý roztok se 
chová vůči H 2 S jako roztok kyseliny arseničné, t. j. oba roztoky se srážejí 
H 2 S teprve po delší době. 
Pokus 38. 
Opakován byl pokus předešlý; k 10 cm 3 zásaditého roztoku Te0 2 
přidáno 3*7 cm * n/10 KMn0 4 , mimo to pak roztok K 2 S0 4 . Dalším přidá¬ 
váním n/10 KMn0 4 povstala v čiré tekutině nad ssedlinou se nacházející 
nová sraženina a od 4*0 crfc počínaje do 4-8 cw 3 nastávalo zprvu silnější, 
později slabší zakalení. Teprve při 4*8 cm 3 n/10 KMn0 4 se tekutina vy¬ 
jasnila, ale nebyla ještě úplně prosta H 2 Te0 4 . 
Z tohoto pokusu je viděti, že reakce obdobná jako u kyseliny arse¬ 
nové, t. j. redukce Mn vn až na Mn 111 bud zde vůbec nenastává anebo se 
tak děje jen v míře velmi nepatrné. 
Železo. 
O působení zásaditého permanganátu na sloučeniny železnaté ne¬ 
nalezl jsem v literatuře žádných záznamů. Studoval jsem tedy otázku, 
zda oxydace není vyšší nežli na Fe m . 
XIX. 
