Za tím účelem odměřilo se 20-92 cm 3 n/10 KMn0 4 a digerováno po přidání 
množství 1, 2, 4 a 5 cm 3 nKOH přesně až do dosažení teploty 60® C. Na 
to byl nerozložený permanganát stanoven n/10 O a při tom bylo zjištěno, 
že se prakticky žádný nerozložil, jelikož diference mezi množstvím 
n/10 KMn0 4 a n/10 0 obnášely pouze + 0-1, 0-03, — 0-09, — 0-12 cm 3 . 
Tyto odchylky (± 0-10 cmř), jež nenasvědčují rozkladu permanganátu, 
lze vysvětliti chybami pozorovacími a manipulačními. 
Na to byly provedeny pokusy, jak účinkuje vyloučený MnO a na 
rozklad zásaditého permanganátu. Nejprve byl připraven působením nad¬ 
bytečného zásaditého permanganátu na roztok čistého síranu MnS0 4 
čerstvý hydrát Mn0 2 , jenž byl dekantacf tak vymyt, až sě voda perman- 
ganátem více nebarvila. Pak odměřeno bylo opět do 4 baniček po 
20*92 cm 3 n/10 KMn0 4 a přidáno různé množství nKOH a přibližně totéž 
množství hydrátu MnO a , jaké se nám při pokusech průměrně vytvořilo. 
Dále přidán K 2 S0 4 , tekutina pozvolna za míchám zahřáta na 60° C, načež 
byla provedena obvyklá filtrační manipulace, vše za stejných podmínek 
jako v pokusech dříve vypsaných. Ve filtrátu nalézající se permanganát 
byl stanoven n/10 O. 
a) Bylo-li užito 2 cm 3 nKOH, obnášel úbytek 0-38 cm 3 n/10KMnO 4 
b) „ „ 4 „ nKOH, „ „ 0-31 „ 
c) „ „ 6 ,, nKOH, „ „ 0-42 „ 
d) „ „8 „ nKOH „ „ 0-38 „ 
Z těchto pokusů je viděti, že kolísá-li koncentrace KOH v mezích 
2 až 8 cm 3 , nejeví se přibývání rozkladu. Dále je viděti, jak veliký je kata¬ 
lytický rozklad KMn0 4 při pokusech v předu uvedených a tím se vy¬ 
světluje, proč byly získány při titraci Mn nejlepší výsledky, když se při 
pokusu chladilo ledem. Uvedené diference obnášejí průměrně —0-37, což 
násobeno 0-6 (*) =0-02 mgr (•). To by byla korrekce, kterou by bylo 
u vypsané methody při pokusech za tepla provedených snad applikovati, 
avšak získané výsledky by se tím podstatně nezměnily. 
