2 
Ammonatá sůl kyseliny fosfomolybdenové, takto vznikající, jest 
obecně nesnadno rozpustná v kapalinách, neobsahujících prakticky iontů 
OH', čemuž jest vyhověno i u vody. 
Při tom bylo shodně s dříve známými fakty nalezeno, že přechází 
srážením dle Woye prakticky veškeren P0 4 '" do sedliny, a že lze 
isolovati promýváním ca 18° vodou praeparat, odpovídající formuli 
3 (NHJg O . P 2 0 5 . 24 MoOg, nepřihlížeje ke krystalové vodě. 
Při srážení 0 05 g P 2 0 6 (ve formě Na (NH 4 ) HP0 4 . 4 aq) nalezeno 
v sedlině: 
1. při promytí 180 cm 3 vody . . . 0‘0501 gP 2 O s | methodou 
2. „ „ 150 „ „ ... 00499£P 2 0 5 1 Schmitzovou 
3. a 4. Ammoniak vypuzený ze sedliny neutralisoval 8" 4b cm 3 #/4 
kyseliny; theoreticky pro poměr 3 (NH 4 ) 2 0 : P 2 O s vyplývá 8’447 cm * w/ 4 
kyseliny. 
Přesné, přímé určení Mo0 3 pro vyšetření poměru P 2 0 5 : Mo0 3 naráží 
na samozřejmé obtíže. Přesvědčivše se však, že jest v sedlině obsažen 
veškerý, do práce vzatý P 2 0 5 , uchýlili jsme se k prostému stanovení součtu 
P 2 O e + Mo0 3 . Tak vyšetřen molekulový poměr Mo0 3 : P 2 0 5 = 24T0 
a 24T5 po promytí 180 až 20C cm 3 vody. 
Pro poměrnou nesnadnost určení tohoto poměru jsme považovali 
tyto výsledky za uspokojivé a pokládali vyloučenou a isolovanou sraženinu 
za dobře definovanou a vhodnou pro pokusy další. Sraženina byla také 
vždy mikroskopicky homogenní. 
Pro další pokusy, změní-li se jiným způsobem isolace poměr složek 
fosfomolybdenanu ammonatého, byla volena, jako nej jednodušší případ, 
dovolující snadné experimentálně řešení, zředěná kyselina dusičná, která 
byla mnohdy doporučována ku promývání fosfomolybdenanu ammo¬ 
natého. 
C h e s n e a u 6 ) ji vylučuje, poněvadž dle jeho pokusů sraženinu 
značně rozpouští. 
Baxter a Griffin 7 ) sice uvažují o možném jejím chemickém 
vlivu na fosfomolybdenan, avšak zbavují se své otázky jednoduchým před¬ 
pokladem, že nemůže tento vliv vlastně existovati, poněvadž vzniká fosfo¬ 
molybdenan v roztocích, kyselinu dusičnou obsahujících. 
Naznačíme předem postup, kterým se řídily obecně naše pokusy. 
1. Nebyla určována přímo rozpustnost fosfomolybdenanu ammona¬ 
tého, nýbrž jen množství přešlé do filtrátu promytím na př. 1000 cm 3 
zkoušené kapaliny. 
%. Analysována sraženina i filtrát. 
3. Změna složení promývané sedliny byla často sledována acidi- 
metricky. 
4. Mimo to byl velmi často žíhán fosfomolybdenan dle návrhu 
8 ) Ckesneau, Revue de Métallurgie 1908, 237. 
7 ) viz póza. 5. 
XX. 
