Sraženo 
g 
PA 
Poměr 
MoO.rfNHJrHNO, 
v roztoku po srážení 
Váha vy žíhané 
ztráta redukcí 
Vypočtený PA 
f = 003946 
Poznámka 
1 
10 : 8 
1-2T27 
00502 
1 
5 : 10 
1*2725 
0*0502 
005 i 
1 
10 : 8 
T2701 
0-0501 
1 
5 : 10 
1-2712 
0*0501 
1 
1 
5 : 15 
T2626 
0-0498*) 
*) nebylo 
kvantitativně 
1 
10 : 8 
0-0268 
0-0010 
vyloučeno 
0*001 l 
1 
8 : 10 
0-0257 
0-0010 
1 
10 : 15 
0-0260 
o-ooio 
005 
3 
10 : 30 
1-2687 
0-0500 
0*0012 
3 
10 : 30 
0*0312 
00012 
005 
4 
10 : 40 
T2663 
00500 
Těmito pokusy jest prokázáno, že lze při práci s fosforečnanem 
sodnato-ammonatým. dosáhnouti i jednoduchým srážením sedliny stá¬ 
lého složení alespoň v téže míře jako srážením dvojnásobným. Totéž 
bylo již potvrzeno P. Artmannem. Chesneau dává přednost 
srážení dvojnásobnému, ale uvádí o něm, že se jim nedosáhne žádoucího 
účele, nevyloučila-li se již prvním srážením sedlina dostatečně prostá ky¬ 
selých molybdenanů ammonatých. 
Dobrých výsledků při dvojnásobném srážení Woyově lze dosíci pouze 
srážením 00 ; 1 až OT g P 2 0 5 . Pomalou neutralisací ammoniakalného 
roztoku foslomolybdenanu nastávají vhodné podmínky pro vylučování 
molybdenanů kyselých, takže je někdy dokonce možno, že mají sedliny 
vyšší váhu než by odpovídalo sráženému P 2 0 6 pres to, že nebylo vyloučení 
kvantitativné. To se může stati při značnějším množství P a O & . Sráží-li 
se však málo P 2 0 5 {ca 0'001 g) nestačí nízká koncentrace H2M0O4 k doko¬ 
nalému vyloučení; proto přidává Chesneau po okyselení ammoma- 
kalného roztoku další soluci molybdenovou. 
Správnější by rozhodně bylo přidávání ammoniakalného roztoku 
fosfomolybdenanu do kyseliny. 
Na základě těchto úvah bylo druhé SFáiení při methodě Woyově 
modifikováno. Při určování 0’01 až 0*1 g P 2 0 5 byla k okyselení potřebná 
kyselina dusičná vlita do ammoniakalního roztoku foslomolybdenanu 
rychle a chladná. Tím mělo býti dosaženo co možná rychle potřebného 
poměru MoO s : HN0 3 a mimo to schlazení roztoku, aby bylo zabráněno 
srážení kyselých molybdenanů. 
XX. 
