3 
rované i bílé. Po skřížení rostlin bělokrajných a čistě bílých objevily se v F t 
klíčky toliko bílé. V základě povstávají dle Baura (1909, pg. 348) 
bastardi, jež jsou toliko jedním způsobem panašované, a to mramorované; 
čistě zelené a čistě bílé rostliny jsou pak asi toliko extremní případy roz¬ 
dělení obou druhů zabarvení po rostlinách. 
Aby vysvětlil Baur tyto zjevy, vymyslil (1909, pg. 349) hypothesu 
velice případnou, třebaže ji označuje za předběžnou. Jak bylo řečeno, 
musí náležeti u periklinálních chimér sexuální descendenti vždy úplně čistě 
té sippě, jíž jest tvořena v dotčené chiméře právě druhá vrstva buněčná pod 
povrchem. Oplozená buňka vaječná, povstavší spojením jedné zelené 
a jedné bílé pohlavní buňky, bude dle toho obsahovati chromatofory dvojí, 
zelené a bílé. Během té doby, co se differencuje v embryo, rozdělují se 
chloroplasty docela náhodně po buňkách dceřinných. Jestliže obdrží buňka 
dceřinná toliko bílé chromatofory, bude míti jen bílou descendenci i po¬ 
vstane bílý mosaikový kousek; obdrží-li jen zelené plastidy, dá původ 
konstantně zelenému komplexu. Buňky s obojími chromatofory budou 
moci později štěpiti. Jestliže se to stane již při jednom z prvních dělení, 
takže ty buňky, z nichž později vzniknou kotyledony a vegetační vrchol, 
obdrží jen zelené chromatofory, pak povstanou bastardi, kteří jsou na zdání 
zelenými, v opačném případě na zdání čistě bílými. Po větším počtu dělení 
buněčných musí ovšem těch buněk, jež budou míti dvojí chromatofory, 
percentuelně rychle ubývati a zbudou buňky jen s jedním druhem chro- 
matoforů. (Takovéto zjevy vskutku lze na mladých rostlinách zjistiti.) 
Jak viděti, obsahuje hypothesa Baurova jen jeden předpoklad, který 
by bylo potřebí Širším ohledáním cytologickým dotvrditi, totiž ten, že 
oplozené vaječné buňky, jež povstaly spojením jedné bílé a jedné zelené 
buňky, obsahují chloroplasty bílé i zelené. Nicméně jsou pro tento .před¬ 
poklad zaručené doklady, nehledíc k tomu, že pylová zrnka na př. konifer 
obsahuj í hoj ně škrobu uloženého v leukoplastech, nalezl Lidforssiv py¬ 
lových vacích u některých rostlin sezelenávající plastidy. Němec 1 ) pak 
líčí zúrodnění u Gagea lutea tak, že ze synergidy pronikne jedno jádro do 
buňky vaječné, táhnouc za sebóu proud husté, homogenní plasmy. Plasma 
tato dá se dobře rozeznati od cytoplasmy buňky vaječné. Mohli bychom ji 
považovali za samčí cytoplasmu a třeba nebyla ostře ohraničena oproti 
ostatní cytoplasmě, „dává přece možnost, aby do vaječné buňky vnikly 
vedle 'jádra též jiné živé součásti ze samčí buňky pocházející, tak na př. 
plastidy; uvádím to proto, že se otázka tato stala aktuální studiemi o zúrodnění 
a křížení rostlin panasovaných . Tato hustá plasma dá se ještě po nějakou 
dobu kolem vaječného jádra po jeho splynutí s jádrem samčím pozorovati, 
ale již během přípravy k prvnímu dělení embryonálnímu hranice její oproti 
ostatní plasmě mizí. Bezpochyby se s ní mísí." Faktum toto tedy nemluví 
proti hypo these Baurově, pokud pak tyto věci byly cytologicky 
l ) Němec B., Zúrodnění u křivatce. (Rozpravy České Akademie 1912, 
třída II.) 
XXIV. 
