snad sobě, že ve skvrnách listů Farfugia, jimž se naše rostlina podobá, 
jak se zdá, aureovému Melandriu S hul lovu, referent nalezl jakousi 
houbu. Že v mladých skvrnách bylo jí po sporu, takže bylo mnohdy velmi 
těžko ji nalézti, že však byly nalezeny případy, kdy pletivo ji chovající 
bylo již z části porušené a že tehdy objevovala se zde houba ve značném 
množství. Dědičnost nebylo sice možno referentovi u Farfugia dosud stu¬ 
dovat!, ani jak řečeno, je-li tato forma panašování transplantací přenosnou. 
Myslí však, žeuShullova Melandria mohlo by se také j ednati o rostlinu, 
jejíž albikátní protoplasty chovaly by nějakou houbu a jejíž albikace 
příčinou by tato houba mohla být i. 
Pelargonium. Cytologickými poměry u této rostliny nemohl se dosud 
referent blíže obírati, jen ku předběžné informaci sloužilo mu několik řezů 
z periklinálně chimérického zonale. Také cytologie Brassiky, jež, jak již 
bylo uvedeno, aspoň v určité době roční jeví se periklinálně chiméricky 
stavěna, nebyla jím podrobněji studována po té stránce, nenachází-li se 
také v albikátních listech jejích nějaká houba. Albikátní však cukrovka 
snad mohla by býti srovnána aspoň do jisté míry s Pelargoniem B au¬ 
ro v ý m, třeba že ani u ní nejsou poměry dědičnosti známy. A naopak 
Pelargonium zase mohlo by býti srovnáno s Betou. Neboť albikace u této 
poslední rostliny zhusta vystupovala přesně lokalisovaná, objevovaly se 
pěkné sektory, jindy pak, jmenovitě tenkráte, když větší část koruny 
byla panašovaná, zhusta objevovaly se v bílých větším díle listech střední 
partie zelené, při čemž ukazovalo se na průřezu, že jsou listy tyto perikli- 
nálně stavěny. Sem patří ostatně také ony šedivé skvrny na zelených 
listech, jež byly tvořeny po obou stranách čepelí albikátními pletivy. 
Co však dle mínění referentova velice upomíná na poměry u Pelargonií, 
jest, že právě v mladých orgánech — svinutých ještě, mladoučkých, jen 
několik málo centimetrů velkých lístcích — nalezeny byly karakteristické 
elementy, jež scházely — aspoň ve větší míře — v listech dospělých, takže 
je na snadě domněnka, že účastnily se asi differencování mladých orgánů 
listových, jak vyvíjely se z vegetačních vrcholů. Bylo pak nalezeno, že 
v těchto mladých lístcích chová se houba ona v celku dosti skromně, ne¬ 
naplňujíc buněk pletivných ani jich neporušujíc valně, takže působení 
její na př. vylučování nějakých enzymů — mohlo býti dosti lokalisované. 
Naopak shledal B a u r, že u Pelargonia jsou poměry takové, že albikátní 
jedna buňka vegetačního vrcholu může dáti původ celé sérii nad sebou 
probíhajících buněk, tedy ostře omezené řadě buněčné. To by bylo dle 
mínění referentova vysvětlitelno, jestliže by byl usídlen v oné mateřské 
buňce nějaký element plísňový v určitém počtu orgánů i o zcela slabých 
potencích enzymatických. Jestliže by se tato houba rozmnožovala velmi 
pomalu, takže by nerozlézala se do sousedních buněk, nýbrž toliko dělením 
dostávala se do buněk dceřinných, nemajíc po případě schopnosti rozpouštěti 
blány buněčné zdřevnatělé, pak mohla by býti vysvětlena lokalisace 
sektoriální i periklinální. Obě povstávaly by tím, že za normálních okol- 
XXIV. 
