sova Lunaria biennis albomarginata projevuje se při autogamii úplně 
konstantní a ač podobá se Pelargoniu, vykazuje v F t dokonalé štěpení 
dle 3 : 1. Experimentálními studiemi bastardačními (B aur, Correns, 
Shull) byly pravděpodobně eruovány některé (dědičné) faktory, jež 
vyvolávají panašování, i byly stanoveny dědičné formule pro určité formy 
albikace. Jestliže dle Co r re n se pro typica bylo by možno přijímat i 
GVC, pro variegata gVC, pro chlorina gvC a jestliže na př. Gvc x gvC 
(zeleň x chlorina) přinášelo bílou barvu, jak ji často pozorujeme v klíčcích, 
pak by to svědčilo pro to, že se jedná 11 zmíněných rass albikátních o formy 
příbuzné. Co jsou ony faktory, jmenovitě nejsou-li nějakou prozatímní 
naší představou, jež po čase bude rozvržena v řadu podružnějších sub- 
faktorů, o tom nelze se ovšem prozatím vysloviti. Tím méně, se kterou 
biologickou či chemickou příčinou bylo by možno některý z těchto faktorů 
identifikovati. Ze se bastardačními pokusy jednou dojde ku stanovení 
faktorů, které se budou krýti na př. s některým činitelem chemickým, 
který se účastní tvoření barvy květní, je velmi pravdě podobno. V tom 
případě pak dědění vlohové (genové) asi splyne s mechanickým. Pro¬ 
zatím však je jisto, že žádný z oněch faktorů panašování, jež byli B a u r, 
Correns, Shull stánovih, nemůže býti vztahován snad na nějakou 
houbu, která eventuelně bude postižena v albikátních protoplastech u zmí¬ 
něných rostlin. Třebaže u aureového Sambucu houba jakási se objevuje, 
dle způsobu svého vyskytování, jak referent za to má, jest asi příčinou 
panašování sambukového a třebaže je i množství podobností mezi touto 
formou panašování a formami vylíčenými. Nesmít býti zapomínáno, že 
kdekoli nalezne se mendlovské štěpení, že jedná o příčiny — mohlo by 
býti řečeno — povrchnější zjevu určitého. Vždyť lze i striatní formy květů 
srovnávati s panašovámm dle projevů mendlovské dědičnosti, tedv zjevy, 
které jsou již tím, že květy postrádají chlorofyllu, naprosto odlišnými od 
albikátních listů. I zdá se referentovi, že zde, jako i snad v jiných případech, 
nerepresentují faktory nalezené ani základy resp. geny vlastností, nýbrž 
protoplasmové podmínky nějaké jich. Podmínky tyto mohou býti v ně¬ 
kterých případech i vzdálenější povahy, nicméně mohou býti však s urči¬ 
tými vlastnostmi tak kausálně spiaty, že přítomnost jejich resp. nepří¬ 
tomnost vyvolává na př. tu neb onu modifikaci panašování. Je ostatně 
pochopitelno, že jedná se v těchto případech toliko o dědičnost jakýchsi 
disposic k určitým zjevům. Jen tak je možno vysvětliti, že při typických 
chorobách, výslovně chorobných zjevech některých shledáváme se po 
bastardaci s typickým mendlovským štěpením. To dle mínění referentova 
dosvědčuje, že také ony popsané formy panašování mohou býti abnormními 
zjevy, jež eventuelně houbami nějakými jsou způsobovány, vzdor tomu, 
že při bastardaci shledáváme se s typickým štěpením dle 1 : 3. A tím 
více je utvrzován referent v této domněnce, že některé novější práce o vzdor- 
nosti obilnin vůči řezům, tedy oproti typické chorobě působené houbami, 
ukázaly zákonitosti velmi podobné. 
XXIV. 
