18 
— u žita neměnila by se křížením (jak ostatně je známo, srovn. Fru- 
w i r t h, 1 ) pg. 233) a nedaly-li by se stanovití faktory této dědičnosti. 
I křížil českou novou sortu žita Saturnus, jehož obilky bývají krásně 
modravé (od houby aleuronové i subaleuronových vrstev) se sortou žitnou 
zvanou Monstre, jež bývá více olivová. Než nevedla doposud F 1 generace 
k žádnému positivnímu resultátu, jelikož difference obou barev asi nejsou 
příliš značné. Jen bylo pozorováno u Saturnu, že přímo po sklizni byly 
obilky barvy olivové, teprve později že nabyly, snad vysycháním barvy 
modravé. 
V endospermech obilek jedná se o vystupování houby, jež je příčinou, 
jak se zdá, některých význačných vlastností těchto pletiv. A přece pozo¬ 
rujeme při bastardaci zde štěpení faktorů. Tím méně může nás másti věc 
tato u rostlin panašovaných a zrazovati od dalšího pátrání, není-li i u jiných 
rostlin, než u kterých to bylo stanoveno, příčinou albikace houba nějaká. 
Třebaže podrobnosti mohou zde varírovati. 
Panašování je po říši rostlinné neobyčejně rozšířeno, vystupuje zcela 
všeobecně právě tak, jako jiné semilatentní vlastnosti. U Oenotheria Lamar- 
ckiana mohl deVries 2 * ) pozorovati (Mutationstheorie I, pg. 603), že pestré 
exempláře vystupují zde v řadách zelených předků téměř každoročně v nej¬ 
různějších kulturních familifch i v elementárních druzích. Také S h u 11 (1. c. 
pg. 59) pointuje, že mramorování listové lze nalézti téměř u všech rostlin. 
Na druhé straně nemáme na základě dosavadních zpráv dokladů pro to, že 
by působeno bylo vnikáním nějakých organismů z věnčí, ačkoliv ovšem 
možnost tato vyloučena není .3) Také všecky infekční pokusy (u neinfekčních 
forem), třebaže není vyčerpána řada jejich možných modifikací, skončily 
dosud výsledky negativními. Podivuhodné jsou zprávy Nilsson- 
Ehle ho o dědičné variabilitě chlorofyllové vlastnosti u některých 
cerealií. 4 ) U některých rass ječmene a žita shledal, že objevují se klíčky 
čistě bílé (event. žluté). Tyto klíční rostliny že objevují se ve zcela určitém 
počtu, vezmeme-li v pozorování potomstvo určitého klasu. V tomže počtu 
vystupují v tomto potomstvu klíčky čistě zelené a dědičně konstantní. 
Jmé.zelené rostliny že však neustále štěpí v poměru 1 zelená: 2 bílým: 
1 bílé. Tyto musí býti dle toho heterozygoty při dominanci zeleně. Již to 
poukazuje k tomu, že křížením vpravují se v rostliny faktory, jež umož¬ 
ňují vystoupení albikace, jež dle toho musí býti latentně ve všech obilkách 
„mateřského" klasu abnormity zastoupena. Neboť nad to u rostlin, u nichž 
1 ) Fruw irth C., Die Zúchtung der landwirtschaftlichen Kulturpflanzen, 
IV. Bd., 1910. ť 
2 ) Hugo de Vři es, Die Mutationstheorie. I. Bd. 1901. 
») Nálezy referentovy o notorických parasitech jakožto příčinách panašování 
uveřejněny budou v VI. části této publikace. 
4 ) N i 1 s s o n-E h 1 e H„ Einige Beobachtungen uber erbliche Variationen der 
Chlorophylleigenschaft bei den Getreidearten. (Zeitschrift fůr induktive Abstam- 
mungslehre IX, 1913, pg. 289 seq.) 
XXIV. 
