23 
Referent vyžádal si od K a j a n a (Landskrona, j. Švédsko) několik 
exemplárů hlízkatých Brassik, aby se mohl informovati blíže o věci resp. 
aby se pokusil o to, nedalo-li by se zasáhnouti experimentálně do řešení 
otázky o příčině abnormního zjevu tohoto. V hlízkách, které obdržel 
k prohlédnutí na podzim (viz obr. III), nalezl velké množství dosti velkých 
bakterií v některých případech, mezi nimi fonny, které upomínaly značně 
rozvětvováním i jinými vlastnostmi na Smithovu species, jež vyvolává 
známé tumory rostlinné. Isolačními pokusy vypěstil z nich několik druhů. 
lil. 
V kulturách však nacházely se specie, které sporulovaly. Tato okolnost 
není jistě příznivá výkladu, že by právě tyto formy mohly býti parasity, 
jež způsobují hlízky, ačkoliv jest otázka, proč by nemohly bakterie sporo- 
genní býti parasitickými resp. symbiotickými. Ale velmi hojným para- 
sitickým resp. symbiotickým bakteriím na obyčejných substrátech chybí 
schopnost vytvořovati spory, i zdá se referentovi, že kulturami svými za¬ 
chytil spíše organismy, jež saprofytovaiy v hlízkách, než co jiného^ Neboť 
hlízky nemohly býti zkoumány přímo po vyjmutí rostlin ze zecne, i je 
možno, že v dužnatém pletivu hlízek, jmenovitě v periferních pletivech 
jejich nalezly podmínky výživy také saprofyti. Plasmodiophoru, Heteroderu 
nebo jiné větší organismy v hlízkách nenašel, tolikéž ne plísně, jež by byly 
snadněji obyčejnými methodami pozorovacími stanovitelné. Na jaře 1913 
zašil pak referent semena, jež mu byl též Kaj anus zaslal ze svých 
kultur a sice: 1. Tuřín „Magnum Bonům", 2. Tuřín „žlutý švédský", 3. se¬ 
mena z F t generace „žlutý Švédský Q x Magnum bonům <J". (Tento 
XXIV. 
