zovala se již při klíčení, při dalším vývoji pokračovala pak zhusta tak, že 
mnohé rostliny jí braly za své. Dle popisu de Vriesova mohlo se 
jednati o panašování resp. mramorování, listy jinak zelené jevily větší 
nebo menší skvrny žluté. Panašovaných rostlin bylo asi 40%, pestrost 
pak jevila se u žlutých exemplářů dědičnou. Oba rodiče bastardů byli čistě 
zelenými. Také u jiných křížení objevovaly se klíčky žluté, které po případě 
brzy odumíraly, tak mezi O. Hookeri x cruciata, O. Cockerelli x cruciata 1 ) 
(de Vries 1913, pg. 76), velmi často také mezi O. Lamarckiana X muricata, 
0. biennis Chicago x muricata, O. Hookeri x muricata, 0. Cockerelli x mu¬ 
ricata (ibidem 79). Někdy povstávaly jenom čistě žluté klíčky. Při tom 
ukazuje se někdy zajímavý zjev, že žlutost pochází od určité rassy. Tak 
vytvořovala 0. strigosa jako otec jen zelené potomstvo, byla-li však matkou, 
byly klíčky žluté a pestré. Tím způsobem poskytlo křížení O. strigosa 
X muricata 100 klíčků, které měly téměř bez výjimky žluté kotyledony 
a brzo odumíraly; dále povstaly 2 rostliny panašováné a 2 zelené. Naopak 
měl v pokusech de Vři esových pyl druhů O. cruciata, muricata 
a Millersi tu vlastnost, že jím 2 ) oplození bastardi z největší části klíčili 
žlutě. Některé zjevy zdají se však nasvědčovati tomu, že nemusí se ve 
všech těchto případech jednati o pravé panašování. Neboť také různé 
vnější okolnosti, jmenovitě, zda-li semena dobře uzrávala, měly velký vliv 
na projevení se žlutého klíčení. Důležito je ale, že někdy po odkvětení vy¬ 
tvořují se pod inflorescencemi žlutých rostlin postranní větve čistě zelené 
a zdravé plody produkující (pg. 164). To velmi upomíná na Molischovu — 
referentovu bílou Brassiku, jež po odkvětení, na př. v květnu 1914, vy¬ 
tvořuje listy, jež jsou šmahem zelené. 
Jako 0 . Lamarckiana jsou i jiné rostliny de Vries o v y hetero- 
zygotické. To však nic nemění na faktu, že právě křížením je žlutá skvr¬ 
nitost na listech podporována. Ba vlastně tím se zvláštnost tohoto zjevu 
jen specifikuje. Neboť oproti tomu faktu, že objevuje se panašování také 
u rostlin nekřížených, jsou tyto případy velmi nápadný tím, že v tak 
velkém procentu objevuje se toto abnormní zabarvení u klíčních rostlin 
bastardů. Že pak četné rostliny byly vskutku panašované, že tedy etiologie 
jejich nebude příliš vzdálena od toho, co referent stanovil pro řepu, Far- 
fugium a Sambucus, zdá se autorovi rovněž docela pravděpodobno. 
Ještě význačnější zjevy objevují se při křížem ostružinníků. Lid- 
forss (cit. dle H. Nilssona, 1. c., pg. 106) křížil Rubus insularis 
a polyanthemus. Rostliny bastardní měly listy žlutě skvrnité. Sachsova 
jodová zkouška ukázala, že žluté partie obsahovaly značná množství škrobu, 
kdežto zelené škrobu byly prosty. I domnívá se L i d f o r s s, že ustupuje 
ve žlutých partiích produkce diastásy velice do pozadí anebo že zde je 
omezována amylolytická činnost diastásy na minimum. To pak prý spočívá 
^ H- de Vries, Grappenweise ArtbiLdnng 1913. 
*) de Vries, Gruppenweise Artbildupg 1913. 
XXIV. 
