34 
jsou hranicemi panašováných partií, velmi zřejmě, jsou to pravé „nervi 
limitantes" Pantanelliho. Zároveň je viděti (Text c, T. = Tabule IJ, 
že i Metena jednotlivých listů jsou místy panašovaná, an táhne se žlutý 
pruh budto mezi několika jařmy listovými anebo aspoň vzhůru a dolů 
v místě inserce dvou proti sobě stojících jařem. Někde táhnou se i po 
osách postranních jařem úzké proužky žluté. 
Text a. 
Na svrchní straně úkrojků listových nebylo znáti nějaké infekce. Po 
obrácení listů ukázak) se však ihned, že panašo vání jest vyvoláváno para- 
sitem, a že tímto původcem není nic jiného než Per ono spor a nivea de By. 1 ) 
Tytéž úkrojky nebo Části úkrojků resp. části jařem, jež na svrchní 
straně listové jevily se žlutými, na spodní straně byly pokryty plstí, jež 
sestávala z konidionošů této známé Peronospory (Tab. II, 1). Plst tato 
ostře byla omezena na segmenty panašo váné; i na spodní pak straně byly 
to svazky cévní, jež tvořily hranice jednotlivých sektorů. Také při mikro¬ 
skopování nalezen byl tento vztah. Při tom se ukázalo, že i docela slabé 
nervy jsou mnohdy s to, aby zabránily „přechodu" panašo vání na druhou 
stranu svazku cévního. Jestliže byla na př. mikroskopována spodní strana 
úkrojků, jenž byl polovinou panašovaný, polovinou zelený, při čemž hranici 
obou částí tvořil tenký svazek cévní, tu jevila se žlutá část poseta přečet¬ 
nými konidionoši, jež vynikaly z průduchů, kdežto na zelené rozkládaly se 
jen velmi nečetné. Nemohlo býti tedy nej menší pochyby o tom, že svazky 
cévní zabraňují rozšíření Peronospory. Nečinily tak ale zajisté všecky svazky 
cévní, neboť jinak nebylo by možno vysvětliti, proč toliko části jařem byly 
žluté, když jak známo, Peronospory šíří se nitrem pletiv rostlinných. Ostatně 
*hF rank B., Krankheiten der Pflanzen, II. Th. 1896, pg. 74. 
XXIV. 
