ROČNÍK XXIV, 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 25. 
Příspěvek k theorii Hertzových via na drátech. 
(Ze semináře pro theoretickou fysiku české university.) 
Napsal 
PhC. K. TEIGE. 
(Předloženo dne 4. června 1915.) 
Síření elektromagnetických vln podél vodivého drátu s ohledem 
na tloušťku a vodivost drátu poprvé přesně vyšetřil Som merf e ld. 1 ) 
Omezil se však pouze na případ, kdy děj kol osy drátu je úplně symetrický, 
a mimo to, kdy síla elektrická má jenom složky v rovině meridianové drátu! 
Za těchto podmínek nalezl pak rovnici, ze které plynula rychlost a útlum 
vlny. Aby tuto rovnici mohl zjednodušili, předpokládal dále, jak experimen¬ 
tálně bylo zjištěno, že rychlost této vlny neliší se příliš od rychlosti svě¬ 
telné, a že útlum je malý. Zda mimo toto řešení nemá rovnice pro rychlost 
a útlum vlny jiného řešení, Sommeríeld nerozhodl. Rovnici pro rychlost 
a útlum vlny na tři media rozšířil Harms 2 ) a zjednodušil ji za před¬ 
pokladu, že medium vnitřní je nekonečně dobře vodivé, medium pak pro¬ 
střední že je z dielektrika a velmi tenké. 
Řešení Sommerfeldovo v případě vodivého drátu zevšeobecnil Hon- 
d r o s 3 ) Hondros nalézá mimo symetrické vlny Sommerfeldovy také vlny 
nesymetrické, které mají v cylindrických souřadnicích všech šest složek. 
V případě pak symetrie tato elektromagnetická vlna se rozpoltí ve vlny 
dvě, totiž ve vlnu o složkách E t , E r , a ve vlnu o složkách M X) M r , E <f . 
Prvou vlnu nazývá Hondros vlnou elektrickou, druhou pak vlnou magne¬ 
tickou. Z toho je viděti, že Sommeríeld a Harms vyšetřovák pouze vlnu 
elektrickou. Hondros dále nazývá vlnu o malém útlumu a rychlosti blízké 
rychlosti světla hlavní vlnou, naproti tomu vlnu o velikém útlumu a malé 
rychlosti vlnou vedlejší. U vodivého drátu pak nalezl, že neexistuje hlavní 
x ) Sommeríeld: Fortpflanzung elektrodynamischer Wellen lángs eines 
Drahtes. Wied. Ann. 67, 233. 1899. 
*) Harms: Elektromagnetische Wellen an einem Draht mit isolierender 
cylindrischer Hůlle. Annalen der Ph. 23, 44. 1907. 
*) Hondros: Úber elektromagnetische Drahtwellen. Dissertation. Leipzig 
1909, též Annalen der Ph. 30, 905. 1909. 
Rozpravy: Rofi. XXIV. Tř. U. Č. 26. 
XXV. 
