Řapíky listové a jich anatomická differenciace. 
Pohyby listů ať nyktitrqpické, heliotropické, thigmotropické neb 
jiné dějí se vřapících listových, lépe řečeno pomocí jich a můžeme je proto 
pokládati za orgány sloužící ku pohybům listů. 
Jejich anatomická stavba jest charakteristická a jest v těsném vztahu 
ku jich funkci. Svatky cévní spojují se tu v jednotný střední provazec s mo¬ 
hutně vyvinutým pletivem mechanickým, ježto nese řapík listový váhu 
celé čepele. Svazek cévní obdán jest pletivem parenchymatickým ela¬ 
stickým a turgescentnún. Tím dociluje se zvláštního napětí mezi oním 
turgescentnhn obalem parenchymatickým ' a málo pružným svazkem 
Obr. 1. 
cévním. 4 ) Tímto napětím, turgorem podmíněným, dociluje se pohybů 
listových, způsobí-li nějaký vnější nebo vnitřní vliv změnu turgoru v anta¬ 
gonistických částech řapíku listového. 5 ) Změna osvětlení, mechanický náraz, 
změna polohy i jiná podráždění mohou totiž způsobili, že ve svrchní části 
řapíku nastane jiný turgor, než ve spodní části téhož, což má pak za 
následek protažení resp. zkrácení elastického parenchymatického pletiva. 
Na zevnějšek jeví se pak toto zakřivením řapíku — skloněním event. 
vzpřímením listu. Toť stručně mechanismus řapíků listových při pohybech 
periodických. 
4 ) L. Jost: Vorlesungen uber Pflanzenphysiologie 3. Aufl. 1913. 
5 ) W. Pfeffer: Period. Bewegungen d. Blattorgane 1875. 
XXVIII. 
