pochvu škrobovou troj vrstevnou, kdežto na svrch ní straně téhož jest jedno- 
vrstevná pochva škrobová. U starších řapíků listových (obr. 3. tab. I. 
u A m i c i e jeví se pochva téměř vesměs jednovrstevnou. I zdá se, že 
variaci v počtu vrstev pochvy škrobové působí jednak dorsiventralita 
řapíků listových, jednak stáří řapíků. Pokud se týče velikosti a tvaru 
buněk pochvy, tu uvedl jsem, že buňky této pochvy jsou vždy menší 
než okolního parenchymu. Co do tvaru pak jsou bud isodiametrické 
(obr. 5., tab. III.), nebo, jak již jsem uvedl, protažené ve směru délky řa- 
píka (obr. 2, 6., tab. I.) Velikost buněk těchto není také u téhož druhu 
konstantní. Variace působí tu blízkost svazku cévního. Buňky pochvy 
bližší svazku cévního jsou menší než buňky ve vzdálenější vrstvě. Tedy 
u dvojvrstevné pochvy škrobové jest vrstva těsně na sv. cévní se připoju¬ 
jící složena z menších buněk než vrstva za ní následující. (Obr. 3. tab. I.) 
Nejzajímavější variace skýtají zrna škrobu přepadavého. Při pouhém 
pohledu na obr. 2. pozorujeme rozdíl mezi stranou hoření řapíků a dolení, 
Dolení část nese zřetelnou pochvu s hojnými zrny škrobovými, kdežto 
svrchní část jen spoře naplněné chová buňky. Týž úkaz jevil se téměř 
u všech pozorovaných řapíků, že totiž spodní část řapíků jeví vždy mo¬ 
hutněji vyvinutou pochvu škrobovou, než svrchní část. Zvlášt nápadný 
jest úkaz tenuAmicieau OxalisOrtegesii. (Obr. 4. tab. III.) 
Další variace v počtu zrn přepadavého škrobu jest podmíněná stářím 
řapíků listového. Na příčném řezu řapíkem mladého listu pozorujeme pochvu 
škrobovou vždy bohatší na zrna škrobová, než na průřezu řapíkem starého 
listu. Nejlépe úkaz tento illustruje mikrofotografie průřezu mladého 
řapíků listového (obr. 2., tab. I.) a starého řapíků téže rostliny. (Obr. 
3., tab. I.) V prvém případě jest škrobová pochva místy až trojvrstevná 
s hojným škrobem až téměř polovinu buňky zaujímajícím, kdežto, na prů¬ 
řezu starým řapíkem jest škrob sporý a zrna jeho korrodována. Úkaz 
tento odpovídá úkazům a reakcím mladých a starých listů této rostliny. 
Reagují totiž mladé listy této rostliny, jak pokusy jsem se přesvědčil, 
daleko intensivněji na podráždění geotropická než listy staré. 
Počet zm škrobových závisí také na době roční. V materiálu fixo¬ 
vaném v době letní jsou všude daleko lépe vyvinuty pochvy škrobové, 
než v onom z doby podzimní neb zimní. Toliko u rostlin v teplém sklenníku 
pěstovaných nenalezl jsem tohoto rozdílu. Na druhu rostlinném závislý 
jest také počet zm škrobových. Jsou některé rostliny, v jichž řapíků vždy 
jest sporý počet zm přepadavých. (Obr. 4,5 tab. I., obr. 5. tab. III.) kdežto 
u jiných rostlin jsou buňky škrobem, jak již uvedeno, do jedné třetiny 
i poloviny naplněny. (Obr. 2 a 6 tab. I., obr. 4 tab. III.) 
Velikost zm škrobových též není konstantní. U Amide jest zajímavo) 
že velikost zm souvisí s velikostí řapíků listového, tedy u starších řapíků 
jsou zrna větší. Více o tom uvedeno při systematickém výčtu druhů, 
u nichž i mikrometrické údaje jsou připojeny. Minimální velikost zm 
konstatována u RoUnie (0.0014 mm) a největší u Maraniy (0.0081 mm). 
XXVIII. 
