vrstvou je tenkostěnný parenchym složený z buněk protáhlých ve směru 
délky svazku cévního a majících šíři 0-029 mm a délku 0-0405 mm. Těchže 
rozměrů jsou i buňky pochvy škrobové. Tyto obsahují hojný škrob pře- 
padavý značně veliký (0-0081 mm). (Obr. 6, tab. III.) 
Chceme-li nyní podati stručný přehled docílených výsledků, musíme 
uvésti, že také v řapících listových funguje pochva škrobová, těsně ku 
svazku cévnímu se připojující, jako orgán recipující tíži, jako jest tomu 
v lodyhách. 
Pochva tato, přepadavým škrobem opatřená doznává různých 
modifikaci. 
Bývá bud jednovrstevná, nebo dvoj- i trojvrstevná. Buňky její 
parenchymatické jsou bud pravidelné, nebo ve směru sv. cévního 
protáhlé. 
Vyvinuta bývá nestejně dle polohy v řapíku (strana spodní, strana 
svrchní), dle stáří řapíku a dle roční doby. V řapících mladých listů obsa¬ 
huje totiž vždy více škrobu než v řapících starých listů. Stejně jest hoj¬ 
nější škrob v jejím obsahu v době letní než zimní. 
Zrna přepadavého škrobu jsou nestejné velikosti dle druhu rostliny 
i dle stáří řapíků. 
XXViIl. 
