plochy S', která pomoci parametrů u, v tak na ploše 5 zobrazena jest, 
že orthogonální trajektorie křivek soustavy (2) na obou plochách mají 
touž rovnici a podíl pro křivky (2), má hodnotu p a pro ortho- 
gonální trajektorie těchto křivek hodnotu p, dán jest potom vzorcem: 
ds* = p is 2 + (p—p) ( 3 ) 
při čemž použito označení, 
r (£-)'-’'4í4í +5 (4í-)' 
-EG— f 2 
Vztah (3) může býti nahrazen těmito relacemi: 
E' = p£+.(p-p) 
£'=p£ + (p—p) 
G'=pG + (í-p) 
J<p 
3 (p d<p 
J<P 
m 
(4.) 
Předpokládejme nyní, že veličiny E, F, G ve vzorci (1) závisejí nejen 
na parametrech u, v, ale též na třetím parametru t. Tím dána jest spojitá 
soustava elementů obloukových a nabízí se myšlenka, uvažovati takové 
deformace, které odpovídají nekonečně malým přírůstkům parametru t. 
Odpovídají-li veličiny E', G\ F' hodnotě t + dt, máme vztahy. 
E^E+^-it, F’ = F + II-dt, G' = G + ^-dl 
a veličiny q a q jsou tvaru 
Q = 1 9 dt, Q = 1 6 dt, 
kde a 6 jsou funkce parametrů u, v, t. 
Píšeme-li nyní soustavu křivek (2), která tomuto případu odpovídá, 
; tvaru 
a (x, y, i) = const., 
XXX. 
