Je-li dopadající vlnoplocha dána, určíme nejprve z rovnic (1) veličiny 
R', S', T; veličiny 9', r/, % 2 , které mají pro lomenou vlnoplochu po¬ 
dobný význam, jako 9, r v r 2 pro dopadající, určují orientaci hlavních 
normálních řezů a křivost lomené vlnoplochy v O, a jsou dány rov¬ 
nicemi 
n C/ i t 
= -, = R‘ + S'tgr, = T-S'íg9 (3') 
Jeli A (i, o, £) fokální bod, ve kterém se dotýká dopadající paprsek 
první kaustické plochy, jest OA = v t kladné neb záporné číslo dle toho, 
je-li l kladné nebo záporné. Podobně jest určeno znamení u r 2 , t{, r 2 '. 
Ve zvláštním případě, že se světlo na ploše P odráží, jest dosaditi do 
vzorců (1) 
ri = — n, siní' = — sin*, cos *'= cosi ; 
za kladný směr na odraženém paprsku jest opět bráti ten, který svírá 
s osou Oz ostrý (kladný n. záporný) úhel. Vychází 
R = wTi~ R S' == 2 & — S, T = 2 / cos * — T. (4) 
Řešme nyní tuto úlohu: paprsky vycházející ze svítícího bodu 
A (i, o, £) odrážejí se na zrcadlící ploše P; jest nalézti fokální body A/, 
A 2 f na tom paprsku, jenž se odráží v bodě O. Soustavu souřadnic volíme 
právě tak jako v části I 
Vlnoplocha dopad ající na zrcadlo v O jest kulová plocha o středu 
A a poloměru A O = \ + É 2 . Budiž A reální svítící bod; £ musí pak 
býti záporné, poněvadž paprsky dopadající blízko O mají svírati s Oz 
ostrý úhel. Značí-li x, y„ z souřadnice bodu na kulové vlnoploše, jest 
YP + P ’ YP + P ’ 
Dle (i) a (3) bude 
— = — = R = T= ■ ~~ 1 . .. 
*1 *2 Y P + P 
Odmocninu jest bráti kladně. 1 ) 
Vzorce (4) a (3') dávají: 
R' = — 
cos 
t g 29' = 
S' = 2s, T = 2tcoái + 
’r-S't g 9 f 
2 ) Kdyby bod A byl virtuální (£ > 0), bylo by vžiti odmocninu záporně. 
XXXI. 
