psali zjevy, jež pozorujeme při odrazu světla na ploše, jež není rotační, 
představme si oko jako pouhý bod C (o, o, c) na ose 0 z. 
Hodnoty X, p příslušné tomu odraženému paprsku (16) J) jenž okem 
prochází, najdeme dosadíce do rovnic (16) X - o, Y = o, Z — c. Vychází 
x 2&yc—y 
2 9lZ c-c-z^ 2q 2 zc — c — z 
Dosadme tyto hodnoty do rovnic (16) a učiňme lim c = oo. Rovnice 
odraženého paprsku, jenž přijde do oka, jsou 
X(\ -2 9í z)-x=o, Y (1 — 2 p 2 z) —y =f o. 
Díváme-li se z veliké dálky proti zrcadlu, jest dojem asi takový, 
jakoby světlo vycházelo z bodu, jehož první dvě souřadnice jsou 
třetí souřadnice ť jest neurčitá. 
IV. 
Vyšetřme nyní případ, kdy oba hlavní poloměry křivosti mají 
souhlasná znamení. Zrcadlo budiž konkávní se strany kladné osy O z 
a volme označení tak, aby 
a<R 1 <R 2 . 
Bod (0,0^) jest první střed křivosti, (o, o, 2ř a ) druhý střed kři¬ 
vosti, (o, o, -i- první ohnisko, (o, o, -i druhé ohnisko. Zabýváme se 
zobrazením reálního předmětu a rozeznáváme tyto případy: 
1. Je-li o < z < 2?j, jsou viz vzorce (20) — podíly —, kladné. 
Rovinný obrazec, jehož rovina stojí kolmo na ose O z ve vzdálenosti 
z od zrcadla, zobrazí se podobně jako dutým sférickým zrcadlem, 
stojí-li mezi vrcholem a ohniskem. Obraz jest ovšem deformován a de¬ 
formace ve směru O x roste do nekonečna, blíží-li se předmět první ohni¬ 
skové rovině. Přímky k x a k 2 jsou virtuálně. 
2. Je-li”2*2? 2 < z, jsou oba podíly ~ j- záporné; obraz jest pře¬ 
vrácený podobně jako reální obraz vytvořený dutým sférickým zrcadlem. 
Deformace obrazu ve směru Oy roste do nekonečna, blíží-li se předmět 
druhé ohniskové rovině. Přímky ^ a jsou reálné. 
bodem V rent ° PaPrSek SeStr ° jíme jak ° trausvers álu k přímkám k t a k t vedenou 
XXXI. 
