xovým paprskem; nullový bod jT 0 roviny v leží tudíž na t v Označme B 2 
průsečík přímek s' a č', # takže je S 2 B 2 — b 2 paprsek svazku [S 2 , <t t ) a B 2 
centrálním obrazem b x sdruženého paprsku v (S^ <? 2 ). Ježto oba tyto pa¬ 
prsky jsou vzhledem ke komplexu sdruženy a ježto rovina v obsahuje 
jeden z nich (S 1 B^, leží její nullový bod na druhém paprsku S 2 B 2 . Prů¬ 
mět r a '=T 0 hledaného nullového bodu jest tedy průsečíkem t x a 5 2 B 2 . 
Uvažované dva případy specielních poloh rovin učí nás jednoduše 
nalézti nullový bod obecně zvolené roviny. Bud dána rovina ip = [f x , f). 
(Obr. 2.) Spojme S 1 P 1 a S 2 P'; průsečík P 0 ' těchto přímek jest průmětem 
nullového bodu F 0 roviny <jp. 
Obě stopy f x a /' roviny vytínají totiž na s' úsečku P 1 P / , kterou 
můžeme považ ováti za centrální průmět přímky ležící v rovině q>. 
Všechny roviny položené přímkou P X P / mají své nullové body na po- 
láře konjugované k P X P'. Ježto mezi těmito rovinami jest i jejímž 
nullovým bodem jest C 9 , jest konjugovanou polárou k P, P’ centrálně 
XXXII. 
