2 
dukty i konečné zplodiny tohoto pochodu. Konstatováno, že vzniká pře¬ 
chodně nitrit a na konec dusík a kysličník dusnatý. Dusičitý nebyl nikdy 
nalezen. Část dusíku dusičnanů se assimiluje. 
Při rozkladu bílkovin za teploty kol 60° C dokázán vývoj methanu 
i vodíku. Pracemi v tomto směru zabýval se K r o u 1 í k 
Týž autor pokračoval v mých pracích, jimiž zjištěn byl rozklad 
cellu]os}, za aerobiosy při 60—65° C. Při tom nalezl, 8 ) že se tvoří jako ko¬ 
nečné splodiny kyseliny mastné. Při anaerobise dokázal mimo to i vodík. 
Dle výzkumů Kroulíkových, dosud neuveřejněných, tvoří se při 
cellulosovém kvašení za vysokých teplot, vedle vodíku i methan, jen 
tehdy, jsou-li v živném roztoku současné bílkovité látky (bouillon.) 
Také rozklad símých sloučenin za vysoké teploty sledován. Tak 
zvané sirovodíkové kvašení pozorovali jsme jednak jako vedlejší pochod, 
hlavně při anaerobním rozkladu uhlohydrátů, kdy v živném roztoku byl 
siran, rovněž však i samostatně, ku př. v D e 1 d e n o v ě živné tekutině. 
Při tom byl konstatován simík železnatý, jakož i redukci tu provádějící 
mikroorganismy. 
Při pokusech docíliti tak zv. kvašení máselného a octového za teplot 
kol 60° C dospěli jsme rovněž ku zajímavým positivním resultátům. 
Za to amoniakální kvašení a rozklad tuků při této teplotě probíhati 
jsme neviděli. 
Zkoumaje mikroby thermophilní, kteréž jsem při svrchu vytčených 
vyšetřováních z rozličných hmot isoloval, seznal jsem též řadu thermo- 
philních aktinomycet a i vyšších plísní. Podávám touto prací prvé sdělení 
o některých z těchto aktinomycet, jež se mi zdařilo vypěstit v čisté kul¬ 
tuře a jichž dalším studiem nyní se zabývám. 
Thermophilních aktinomycet jest posavad známo jen několik druhů. 
Vypěstovány byly těmito autory: 
Globig 3 ) zmiňuje se r. 1888 o dvou druzích mikrobů ze země 
isolovaných, jež později teprve Gilbert, 4 ) jakožto aktinomycety 
právem označil. 
K e d z i o r 5 ) r. 1896 vypěstoval thermophilní aktinomyces z kloa- 
kální vody a z vody ze Sprevy. 
Čiklinská®) isolovala ze země, sena, slámy, různých obilnin, 
hnoje, brambor jeden druh, mimo to ještě jiný druh rovněž z hnoje. 
(1899.) 
Sames 7 ) popsal (1900) aktinomyces z nevařeného mléka s optimem 
vzrůstu při 55° C. Ježto však rostla i při 22° dlužno ji řítati pouze k mi¬ 
krobům thermotolerantním, nikoli však ku pravým thermophilním. 
V dalších letech (1903) podala opět Čiklinská zprávu o dvou 
thermophilních druzích, z nichž jeden pocházel z výmětů dospělých osob, 
druhý z faeces dětských. 
XXXIII. 
